Справа № 200/5878/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року справа №200/5878/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Міронової Г.М., Казначеєва Е.Г..

секретар судового засідання Мирошниченко О.Л.,

за участю: представника позивача Помалюк І.В.,

діючого згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом самопредставництва,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 200/5878/20-а (головуючий І інстанції Тарасенко І.М., повний текст складений ум. Слов`янську Донецької області ) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» про надання дозволу на погашення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Донецькій області (далі ГУДПС у Донецькій області, позивач) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» (далі ТОВ « ЦЗФ «Селидівська», відповідач) про надання дозволу на погашення податкового боргу у сумі 846163,69 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.10.2020 року позов задоволений: надано ГУ ДПС у Донецькій області дозвіл на погашення податкового боргу у сумі 846163,69 грн. за рахунок майна платника податків ТОВ « ЦЗФ «Селидівська» (), що перебуває у податковій заставі (а.с. 186-188).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин. Апелянт зазначив, що йому надіслано податкову вимогу про сплату боргу за кодом бюджетної класифікації 14010100, при цьому, позивач звернувся з позовом надання дозволу на погашення податкового боргу у сумі 846163,69 грн. з податку за кодом бюджетної класифікації 19010300. Апелянт вважає, що номами ПК України передбачено складання податкової вимоги за кожним податком окремо. Оскільки вимога складена з іншого податку, позов не підлягає задоволенню.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідач ТОВ « ЦЗФ «Селидівська» є юридичною особою, зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, ідентифікаційний код 31714629, перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Покровсько Добропільського управління, Селидівська ДПІ (м. Селидове).

Станом на 03.06.2020 року за ТОВ « ЦЗФ «Селидівська» рахується податковий борг в сумі 10520377,17 грн., в тому числі податковий борг в сумі 846163,69 грн. з надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях (19010300), який виник в термін з 24.12.2019 року з причини несплати розстрочених/відстрочених грошових зобов`язань за рішенням суду, а саме: (19010300) надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини у сумі 2402635,33 грн.: 550479,66 грн. нарах. платежу пр.в ІКП в м.р. (ст. 100 ПКУ) за розстрочення/відстрочення ПБ Рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (ст. 100 ПКУ) № 11/05-99 від 20.08.2019 року по рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (Наказ ДФС від 14.04.2016 року № 318) № 805/1397/16-а від 17.08.2019 року; 295684,03 грн. нарах. платежу пр.в ІКП в м.р. (ст. 100 ПКУ) за розстрочення /відстрочення ПБ рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (ст. 100 ПКУ) № 11/05-99 від 20.08.2019 року по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (Наказ ДФС 14.04.2016 року № 318) № 805/1397/16-а від 17.08.2019 року.

У зв`язку з несплатою платником податків ТОВ « ЦЗФ «Селидівська» узгоджених податкових зобов`язань, ОДПІ було спрямовано податкову вимогу від 23.07.2014 року № 2082-25, яка вручена головному бухгалтеру підприємства особисто. Вказана податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась (а.с. 13).

Майно відповідача перебуває у податковій заставі та зареєстровано у відповідному державному реєстрі обтяжень. Складено акти опису майна № 7/25 від 22.06.2015 року, № 17/17-21 від 24.03.2016 року, № 18/21-17 від 18.04.2016 року, № 23/21/17 від 30.05.2016 року, № 41/21-17 від 30.11.2016 року (а.с. 14-32).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду у справі № 805/1397/16-а від 30.06.2016 року задоволені позовні вимоги ГУ ДФС у Донецькій області про стягнення коштів платника податків ТОВ « ЦЗФ «Селидівська» з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника (а.с. 33-36).

На виконання вказаної вище постанови суду Головним управління ДПС у Донецькій області направлені до установ банків інкасові доручення (розпорядження) з метою стягнення коштів з рахунків банку, що обслуговує рахунки ТОВ «ЦЗФ «СЕЛИДІВСЬКА»: ДОНЕЦЬКЕ РУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Маріуполь інкасові доручення за номерами: 1079/16, 1080/16; АТ «СБЕРБАНК» - інкасові доручення за номерами: 1081/16, 1082/16; АТ «ЄПБ» - інкасові доручення за номерами: 1087/16; 186/16, 1088/16, 1083/16, 1084/16, 733/16.

Інкасові доручення повернуті АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «СБЕРБАНК», АТ «ЕПБ» без виконання згідно ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльністю» та п. 12.11 гл. 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, в зв`язку з відсутністю коштів на рахунках (а.с. 129-146).

Згідно пп. 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно п. 87.1 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках. Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.2 ст. 87 ПК України).

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п. 88.1 ст. 88 ПК України).

Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом (пп. 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань (п. 89.1 ст. 89 ПК України).

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно (п. 89.2 ст. 89 ПК України).

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (п. 89.3 ст. 89 ПК України).

У разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі (п. 89.5 ст. 89 ПК України).

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 ПК УКраїни).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (п. 95.3 ПК України).

Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Враховуючи наведені норми та встановлені обставини, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та надання ГУ ДПС у Донецькій області дозвіл на погашення податкового боргу у сумі 846163,69 грн. за рахунок майна платника податків ТОВ « ЦЗФ «Селидівська» (), що перебуває у податковій заставі.

Щодо доводів апелянта про те, що номами ПК України передбачено складання податкової вимоги за кожним податком окремо, колегія суддів вважає їх хибними, з таких підстав.

Вимоги щодо податкової вимоги наведені в статті 59 ПК України.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ПК України).

Таким чином, положеннями п. 59.3 ПК України визначені вимоги щодо змісту податкової вимоги, в яких відсутні вимоги щодо складання вимоги окремо з кожного виду податку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 200/5878/20-а за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» про надання дозволу на погашення податкового боргу залишити без змін.

Повний текст постанови складений 17 березня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Г.М. Міронова

Е.Г. Казначеєв