Справа № 420/514/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/514/21
У Х В А Л А

16 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 р. як інваліду війни в меншому визначеного законодавством розмірі; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік як інваліду війни в недоплаченому розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Ухвалою судді від 18.01.21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

22.01.21 до суду від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшла заява про залишення адміністративного позову без розгляду на підставі ст. ст. 122, 123 КАС України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що про порушення своїх прав позивач знав та повинен був знати в квітні 2020 р. при отриманні щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Однак з вимогою до Департаменту про визнання протиправними таких дій позивач звернувся лише в грудні 2020 р., у зв`язку із чим пропустив тримісячний строк звернення до суду із даними вимогами відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, суд звертає увагу представника відповідача, що соціальні виплати та допомоги, як і заробітна плата (тут відповідно до прямої норми закону звернення до суду здійснюється без обмеження будь-яким строком), мають, зокрема, відповідно до ст. 46 Конституції України та ст. 1 Закону України «Про громадянство України», дуже близьку природу, оскільки включені до переліку законних джерел існування.

У разі порушення суб`єктом владних повноважень законодавства у сфері соціального захисту застосування до адміністративного позову шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України, має наслідком неможливість реалізації особою права на отримання належних їй сум виплат без обмеження будь-яким строком за минулий час з відповідною компенсацією, що гарантовано.

За загальним правилом, не існує строкового обмеження стосовно виплати пенсії, соціальні виплати та допомоги у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 164/1904/14-ц, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017), від 19 березня 2019 року у справі № 806/1952/18 та 29 листопада 2019 року у справа №608/957/16-а.

Крім того, такий само підхід стосовно відсутності строкового обмеження стосовно соціального захисту особи був застосований Верховним Судом у постанові від 21 січня 2020 року у справі № 824/77/17-а.

Неправомірна поведінка, за загальним правилом, не створює жодних правових наслідків, у тому числі, не легалізує триваюче правопорушення з боку держави. У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) стосовно суб`єкта приватного права.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права.

Крім того, суд враховує, що в грудні 2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування і виплату згаданої допомоги у 2020 р. в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, однак за результатами розгляду порушеного позивачем питання, відповідачем листом відмовлено у нарахуванні допомоги у бажаному заявником розмірі, після чого позивач без зволікань 14.01.21 звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом в межах визначеного ст. 122 КАС України строку звернення до суду.

Таким чином, клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про залишення адміністративного позову без розгляду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 123, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк