Справа № 320/5362/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року № 320/5362/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсан-Буд»

до Головного управління ДПС у Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсан-Буд» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 24.03.2020 №, яким ТОВ «АРСАН-БУД» за вересень 2019 визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 2579313,00 гривень.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки, результати якої викладені в акті складеному Головним управлінням ДПС у Київській області від 17.02.2020 № 153/10-36-05-11/31408520, з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «АЛП-ПЛІОС» (код за ) за період з 01.05.2019 по 31.07.2019 та з 30.09.2019, з ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ» (код за ) за період з 01.07.2019 по 31.07.2019, ТОВ «КОМПАНІЯ «СФЕРА КОМФОРТУ» (код за ЄДРПОРУ 39021630) за період з 01.07.2019по 30.09.2019, ТОВ «АВІАКРАНСЕРВІС» (код за ) за період з 01.07.2019 по 31.07.2019, ТОВ «БК ЄОЛІД ХАУС» (код за ) за період з 01.09.2019 по 30.09.2019, ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС» (код за ) за період з 01.09.2019 по 30.09.2019, відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 24.03.2020 №. Вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки винесене на підставі висновків, які не відповідають вимогам податкового законодавства та фактичним показникам податкового обліку позивача. Позивач наголошує, що усі суми податкового кредиту з його контрагентами підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, що підтверджують рух активів у процесі здійснення господарської діяльності.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказав, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки документальною позаплановою виїзною перевіркою, результати якої викладені в акті складеному Головним управлінням ДПС у Київській області від 17.02.2020 № 153/10-36-05-11/31408520 було встановлено неможливість (нереальність) фінансово-господарських операцій ТОВ «Арсан-Буд» з його контрагентами, за відсутності первинних документів та документів, що підтверджують фактичне отримання послуг в межах укладених позивачем договорів, під час проведення перевірки, а також відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності.

Позивачем подано відповідь на відзив у якому заперечено проти доводів наведених відповідачем.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду 01.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 27.07.2020.

27.07.2020 у судове засідання прибули представник позивача та відповідача.

В адміністративній справі оголошено перерву у зв`язку із витребуванням доказів по справі до 01.09.2020.

01.09.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.09.2021 сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи на 17.09.2020.

17.09.2020 сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи на 08.10.2020.

08.10.2020 у судове засідання прибули представник позивача та відповідача.

В адміністративній справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 26.10.2020.

26.10.2020 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

26.10.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про те, що він не заперечує проти розгляду справи у порядку письмового провадження.

26.10.2020 сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили.

Частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, клопотання сторін та те, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, протокольною ухвалою суду від 26.10.2020 прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ "АРСАН-БУД" (ідентифікаційний код: 31408520) зареєстровано юридичною особою, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №003033. Основним видом діяльності Товариства є Будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20), що відповідає фактичному напрямку діяльності Товариства. В процесі здійснення господарської діяльності Товариство залучає як підрядні організації, так і інших суб`єктів господарювання, які надають послуги у сфері будівництва та має статус платника податку на додану вартість з 01.04.2015 року (т.1 а.с.17-18).

На підставі направлень від 31.01.2020 №320, №321 виданих ГУ ДПС у Київській області, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "АРСАН-БУД" (ідентифікаційний код: 31408520) з питань дотримання вимог податкового законодавства в по взаємовідносинах з ТОВ «АЛП-ПЛІОС» (код за ) за період з 01.05.2019 по 31.07.2019 та з 30.09.2019, з ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ» (код за ) за період з 01.07.2019 по 31.07.2019, ТОВ «КОМПАНІЯ «СФЕРА КОМФОРТУ» код а ЄДРПОРУ 39021630) за еріод з 01.07.2019по 30.09.2019, ТОВ «АВІАКРАНСЕРВІС» код а ) за еріод з 01.07.2019 по 31.07.2019, ТОВ «БК ЄОЛІД ХАУС» (код за ) за еріод з 01.09.2019 по 30.09.2019, ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС» (код за ) за період з 01.09.2019 по 30.09.2019, за результатами якої складено акт від 17.02.2020 № 153/10-36-05-11/31408520 (т.3 а.с.126-138).

На підставі акту перевірки від 17.02.2020 № 153/10-36-05-11/31408520 Головним управлінням ДПС у Київські області винесено податкове повідомлення-рішення від 24.03.2020 №, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 2 579 313 грн. (т.3 а.с.124).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням від 24.03.2020 № позивач оскаржив його в адміністративному порядку до контролюючого органу вищого рівня.

Рішенням Державної податкової служби України 26.05.2020 № 17061/6/99-00-08-05-01-06 «Про результати розгляду скарги», податкове повідомлення-рішення від 24.03.2020 № залишено без змін, а скарга платника податків без задоволення.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

V. Норми права, які застосував суд

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення між сторонами спірних відносин).

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі по тексту - Закон №996-XIV), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно частини першої статті 9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку передбачено, зокрема: господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (пункт 1.2); первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (пункт 2.1); первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу - одержувача тощо (пункт 2.4).

VI. Оцінка суду

З аналізу вищевикладених положень вбачається, що норми ПК України дозволяють платнику податку формувати витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статусу первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, витрати. При цьому визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків

Відтак, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 15.10.2019 у справі № 813/270/16, від 16.04.2020 у справі № 826/7760/15, від 19.02.2020 у справі № 826/2958/14.

Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі від 20.07.2010 №1112/11/13-10 зазначив, що процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи: 1) встановлення факту здійснення господарської операції; 2) встановлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; 3) встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку; 4) встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; 5) встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.

Крім того, як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, витрати, для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як вбачається зі змісту акту перевірки 17.02.2020 № 153/10-36-05-11/31408520, на підставі якого контролюючим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, перевіркою питань дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «АРСАН-БУД» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «АЛП-ПЛІОС» (код за ) за період з 01.05.2019 по 31.07.2019 та з 30.09.2019, з ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ» (код за ) за період з 01.07.2019 по 31.07.2019, ТОВ «КОМПАНІЯ «СФЕРА КОМФОРТУ» (код за ЄДРПОРУ 39021630) за період з 01.07.2019по 30.09.2019, ТОВ «АВІАКРАНСЕРВІС» (код за ) за період з 01.07.2019 по 31.07.2019, ТОВ «БК ЄОЛІД ХАУС» (код за ) за період з 01.09.2019 по 30.09.2019, ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС» (код за ) за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 встановлено порушення пунктів п.п.198.1, ст..198, п.2001.1 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення податку на додану вартість за вересень 2019 на суму 2 579 313 грн.

За висновками контролюючого органу, зазначені порушення зумовлені відсутністю реального руху активів (реалізації послуг) ТОВ «АРСАН-БУД» та його контрагентами ТОВ «АЛП-ПЛІОС», ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «КОМПАНІЯ «СФЕРА КОМФОРТУ», ТОВ «АВІАКРАНСЕРВІС», ТОВ «БК ЄОЛІД ХАУС», ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС» протягом періоду, який перевірявся, що свідчить про оформлення первинних документів з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та отримання ТОВ «АРСАН-БУД» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з податку на додану вартість.

Судом вставлено, що у перевіряємий період ТОВ «АРСАН-БУД» мало фінансово-господарські взаємовідносини з такими контрагентами: ТОВ «АЛП-ПЛІОС», ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «КОМПАНІЯ «СФЕРА КОМФОРТУ», ТОВ «АВІАКРАНСЕРВІС», ТОВ «БК СОЛІД ХАУС», ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС».

Щодо відносин ТОВ «АРСАН-БУД» та ТОВ «АЛП-ПЛІОС» судом встановлено наступне.

Між ТОВ «АРСАН-БУД» (замовник) та ТОВ «АЛП-ПЛЮС» (підрядник) були укладені договори підряду №171218-А52 від 17.12.2018 року, №051118-М від 05.11.2018 року, №010819-А52-С2 від 01.08.2019 року, №010719-А52-П від 01.07.2019 року (т.1 а.с.56-93). Згідно п.1.1 даних договір, підрядник зобов`язується, власними силами виконати комплекс робіт по влаштуванню опорядження МЗК, сходових клітин та паркінгу на об`єкті «Будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями за адресою: вул. Артема, 52а, 52д у Шевченківському районі м. Києва» Секція 1 та Секція 2», замовник зобов`язується прийняти належним чином, якісно і у строк виконані роботи та своєчасно здійснити їх оплату.

За наслідками виконання договору №171218-А52 від 17.12.2018 сторонами складено: акти приймання виконання підрядних робіт та звіти до договору підряду №171218-А52 від 17.12.2018, проектно-кошторисна документація.

Втім, жодних документів на підтвердження здійснення господарських операцій по договорам №051118-М від 05.11.2018 року, №010819-А52-С2 від 01.08.2019 року, №010719-А52-П від 01.07.2019 року позивачем суду не надано.

Щодо відносин ТОВ «АРСАН-БУД» та ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ» судом встановлено наступне.

З матеріалів перевірки вбачається, що між ТОВ «АРСАН-БУД» та ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ» був укладений договір підряду №201218-М від 20.12.2018 року.

Щодо відносин ТОВ «АРСАН-БУД» та ТОВ «КОМПАНІЯ «СФЕРА КОМФОРТУ» судом встановлено наступне.

З матеріалів перевірки вбачається, що між ТОВ «АРСАН-БУД» та ТОВ «КОМПАНІЯ «СФЕРА КОМФОРТУ» укладено договори підряду №220819 від 22.08.2018, №2400119 від 24.01.2019.

Щодо відносин ТОВ «АРСАН-БУД» та ТОВ «АВІАКРАНСЕРВІС», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «АРСАН-БУД» та ТОВ «АВІАКРАНСЕРВІС» були укладені договори на обслуговування та експлуатацію баштового крану №43/17 від 01.09.2017 року, №44/17 від 01.09.2017 року, №45/18 від 22.10.2018 року, №54/18 від 12.11.2018 року, №55/18 від 13.11.2018 року, №28/180Р від 03.08.2018 року.

За наслідками виконання договору №43/17 від 01.09.2017, №55/18 від 13.11.2018 року, №44/17 від 01.09.2017, №54/18 від 12.11.2018, складено сторонами акти здачі-приймання робіт (надання послуг) (т.3 а.с.27-33) та проведено оплату послуг згідно догорів (т.3 а.с.93-98).

Щодо відносин ТОВ «АРСАН-БУД» та ТОВ «БК СОЛІД ХАУС», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «АРСАН-БУД» та ТОВ «БК СОЛІД ХАУС» були укладені договори підряду №261118-А52 від 26.11.2018 року, №290818-М від 29.08.2018 року, №070818-М від 07.08.2018 року.

Щодо відносин ТОВ «АРСАН-БУД» та ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «АРСАН-БУД» та ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС» був укладений договір підряду №200619-Ж26 від 20.06.2019 року.

Згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень, проведено оплату за виконання робіт згідно договору №200619-Ж26 від 20.06.2019.

Суд вважає, що вищевказані документи не можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання. Водночас потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового грошового зобов`язання на підставі таких операцій.

Водночас, про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, у тому числі і наявність таких обставин: відсутність первинних документів обліку, недоліки в їх заповненні, відсутність економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, та інші обставини, які в можуть свідчити про вчинення операцій, що не мають на меті досягнення позитивного економічного ефекту, натомість мають на меті отримання неправомірної вигоди, у тому числі преференцій з боку держави.

Разом з цим, суд звертає увагу, що згідно п. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV - фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується наданих бухгалтерського обліку.

Статтею 4 Закону № 996-ХІV визначено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.

Відповідно до ст.8 Закону № 996-ХІV, відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отже, господарські операції є такими, що вчинені у межах господарської діяльності, лише за наявності розумних економічних причин (ділової мети). Операція, позбавлена таких економічних причин, не підлягає відображенню в податковому обліку.

При цьому, при визначенні податкових наслідків розглядуваних операцій необхідно враховувати, що ділова мета господарської операції є недобросовісною у разі домінування податкової мети (зниження податкового навантаження, одержання податкових пільг та переваг тощо) над комерційною метою.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

Із наведеного суд доходить висновку, що господарські операції (поставка, продаж, фінансова допомога, інвестиція тощо) є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Тобто, необхідною умовою для віднесення до складу податкового кредиту сум є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

З досліджених під час розгляду справи договорів та актів здачі-приймання робіт (надання послуг) вбачається, що предметом виконання робіт (надання послуг) є здійснення виконавцем комплексу будівельних робіт. При цьому, суд зауважує, що з наданих суду доказів позивачем, не вбачається за можливе встановити характер, об`єм та зміст виконаних робіт за умовами відповідного договорів. Також, в матеріалах справи відсутні та ненадані податковому органу під час проведення перевірки, первинні документи обліку, які б свідчили про здійснення руху активів в процесі здійснення господарської операції, факт отримання суб`єктом господарювання економічної вигоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між наданими послугами (роботами).

Суд не бере до уваги посилання позивача про підтвердження первинними документами реальності господарських операцій, оскільки будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Зокрема, витрати для цілей визначення податкового кредиту для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

За висновком суду, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо проведення операцій із загально-будівельних робіт, оскільки, встановлено відсутність розумних економічних причин (ділової мети), систематично отримання даного виду послуг, що замовляються, а також з наданих первинних документів невбачається реальної зміни майнового стану платників податків та факту здійснення господарської операції.

Також судом ставиться під сумнів фізичні та технічні можливості контрагентів позивача щодо виконання: ТОВ «АЛП-ПЛЮС», ТОВ «БК СОЛІД ХАУС», ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС», ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «АВІАКРАНСЕРВІС» договорів підряду виходячи з наступного.

Згідно з актом перевірки, на виконання умов договорів укладених позивачем з ТОВ «БК СОЛІД ХАУС», було виписано податкові накладні від постачальника ТОВ «БК СОЛІД ХАУС» щодо поставлених ТМЦ/робіт, а також акти-приймання передачі робіт/послуг. Перевіркою установлено, що ТОВ «БК СОЛІД ХАУС» продало для ТОВ «АРСАН- БУД» ремонтно-будівельні роботи на суму 261 291,00 гри. ПДВ. Згідно зі звітом з нарахування єдиного внеску за вересень 2019 року (від 24.10.20109 №) ТОВ «БК СОЛІД ХАУС» - середньооблікова кількість штатних працівників 35 осіб: балансова вартість основних засобів на 01.10.2019 становила 3 062.8 тис. грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях з ПДВ за вересень 2019 року встановлено, що згідно з додатком 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» до податкових декларацій з ПДВ за вересень 2019 року ТОВ «АРСАН-БУД» включило до складу податкового кредиту ряд. 10.1 колонки Б декларацій «Операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставкою 7%, що надають право формування податкового кредиту», суми по взаємовідносинах з ТОВ «БК СОЛІД ХАУС» у розмірі 261 291,00 грн.

В акті перевірки встанвовлено, що ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС» продало для ТОВ «АРСАН-БУД» ремонтно-будівельні роботи на суму 1 81 588.00 грн. ПДВ. Згідно зі звітом з нарахування єдиного внеску за вересень 2019 року (від 19.10.2019 №) ТОВ «АЛП-ПЛЮС» - середньооблікова кількість штатних працівників 18 осіб. Згідно з фінансовою звітністю ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС» (фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2018 рік від 28.02.2019 №93111 16872) - балансова вартість основних засобів на 31.12.2018 становила 794,3 тис. грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях з ПДВ за вересень 2019 року встановлено, що згідно з додатком 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагенті в» до податкових декларацій з ПДВ за вересень 2019 року ТОВ «АРСАН-БУД» включило до складу податкового кредиту ряд. 10.1 колонки Б декларацій «Операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставкою 7%, що надають право формування податкового кредиту», суми по взаємовідносинах з ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС» у розмірі 181 588,00 грн.

Згідно з актом перевірки ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ» надало ТОВ «АРСАН-БУД» ремонтно-будівельні роботи на суму 839 466,00 грн. ПДВ. Згідно зі звітом з нарахування єдиного внеску за липень 2019 від 19.08.02019 №) ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ» - середньооблікова кількість штатних працівників 24 особи.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях з податку на додану вартість за липень 2019 року встановлено, що згідно з додатком 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» до податкових декларацій з ПДВ за липень 2019 року ТОВ «АРСАН- БУД» включило до складу податкового кредиту ряд, 10.1 колонки Б декларацій «Операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставкою 7%, що надають право формування податкового кредиту», суми по взаємовідносинах з ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ» у розмірі 839 466,0 грн.

Суд констатує, що надані будівельні роботи передбачають значний обсяг трудовитрат, особистої участі персоналу, необхідність наявності значної кількості кваліфікованих спеціалістів в різних діапазонах галузей за спеціальною освітою та відповідним рівнем оплати праці та свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без наявності допоміжних послуг.

Враховуючи наведене, та фактичну кількість працівників контрагентів ТОВ «АРСАН-БУД», неможливо підтвердити виконання зазначених обсягів наявними трудовими ресурсами.

Таким чином, перевіривши реальність виконання господарських операцій ТОВ «АРСАН-БУД» з його контрагентами: ТОВ «АЛП-ПЛІОС», ТОВ «ФРОНТОН ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «КОМПАНІЯ «СФЕРА КОМФОРТУ», ТОВ «АВІАКРАНСЕРВІС», ТОВ «БК СОЛІД ХАУС», ТОВ «СЕКВОЯ ПЛЮС», суд приходить до висновку про відсутність сукупності умов, обставин та підстав, з якими Податковий кодекс України у взаємозв`язку з положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" пов`язує виникнення у позивача права на спірні суми податкового кредиту з ПДВ.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи суд доходить висновку, що у даній справі суб`єкт владних повноважень діяв у межах та спосіб передбачений законодавством України, відтак позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 24.03.2020 № є необґрунтованими.

VIІ. Висновок суду

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у замовленні адміністративного позову відмовлено, судові витрати відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 18 березня 2021 р.