Справа № 620/41/21
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року Чернігів Справа № 620/41/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (надалі також відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просить:

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку на 5 (п`ять) років відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області призначити та виплачувати позивачу з 03.09.2020 пенсію за віком згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку на 5 (п`ять ) років відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю (4 категорії).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відмова відповідача у призначенні пенсії із заниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставною, оскільки єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Також зазначив, що відповідач не врахував довідку, яка підтверджує, що позивач дійсно проживав з 08.07.1988 у смт. Десна, Козелецького району Чернігівської області. Позивач проходив військову службу за контрактом у смт. Десна, Чернігівської області та після звільнення з військової служби працевлаштувався у м. Вараш (Кузнецовськ) до Рівненської АЕС. Таким чином, постійно проживав та працював в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Зазначає, що у картці прописки стоїть достовірна дати прописки - 08.07.1988, а куди вибув зазначено - 06.11.1992 замість 04.07.1989. Така помилка органів прописки не спростовує факт постійного проживання та роботи позивача у зонах посиленого радіоекологічного контролю з 08.07.1988 по 2006 рік.

Відповідач у відзиві зазначив, що з позовними вимогами не погоджується та просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки відповідно до заяви від 03.09.2020 для підтвердження статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач надав довідку Деснянської селищної ради від 12.08.2020 № 1211, в якій вказано, що ОСОБА_1 з 08.07.1988 по 06.11.1992 був зареєстрований та постійно проживав в смт. Десна та довідку № 1502-04 від 14.04.2020, видану Виконавчим комітетом Вараської міської ради Рівненської області, в якій вказано, що ОСОБА_1 з 04.07.1989 по 14.10.2005 був зареєстрований в м. Варані Рівненської області. Проаналізувавши надані документи, зокрема, записи у трудовій книжці, було встановлено, що позивач з 1989 по 2006 працював в Рівненській області, тому до уваги було взято період проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю по довідці № 46 від 04.06.2020, виданій управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненької області. Оскільки відповідно до наданих документів факт постійного проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю за період з 08.07.1988 по 06.11.1992 не підтверджується, тому, відповідно до законодавства, що регулює спірні правовідносини, права на пенсію зі зниженням пенсійного віку позивач не має.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що ним при зверненні до відповідача були подані всі документи, які підтверджують перебування позивача у зоні відчуження, а отже є підстави для призначення пенсії відповідно до положень статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України від 10.12.2015 серії НОМЕР_1 (а.с. 23).

Позивач має статус громадянина, який постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується копією Посвідчення від 11.10.1996 № серії НОМЕР_2 (а.с. 22-а).

Згідно копії Довідки форми А позивач 08.07.1988 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 06.11.1992 вибув у Рівненську область, м. Кузнецовск (а.с. 13).

У Довідці виконавчого комітета Деснянської селищної ради від 12.08.2020 № 1211 зазначено, що ОСОБА_1 був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 з 08.07.1988 по 06.11.1992 (а.с. 14).

В листі Деснянської селищної ради від 11.09.2020 № 02-01/1068 та Довідці від 11.09.2020 № 1432 зазначено, що ОСОБА_1 був зареєстрований в АДРЕСА_1 з 08.07.1988 по 06.11.1992. Довідка форми А була видана згідно даних паспортного столу. Довідку від 12.08.2020 № 1211 слід вважати такою, що втратила чинність (а.с. 15).

Згідно копії Довідки управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівенської області від 04.06.2020 № 46 ОСОБА_1 з 04.07.1989 по 11.10.2005 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Вказане також підтверджується копією Довідки виконавчого комітету Вараської міської ради (відділ реєстрації) від 14.04.2020 № 1502-04 (а.с. 17).

Згідно копії Довідки від 12.10.2020 № 1382 позивач з 06.10.1987-25.03.1989 проходив військову службу за контрактом. Підстава: завірена Вараським МТЦК та СП Рівенської області копія облікової картки до військового квитка (а.с. 18).

Із копії трудової книжки позивача від 28.05.1983 серії НОМЕР_3 вбачається, що він:

з 14.11.1983 по 13.12.1985 - проходив службу в Радянській Армії;

з 28.02.1986 по 25.09.1987 працював токарем на заводі;

з 06.10.1987 по 25.03.1989 проходив службу в Радянській Армії;

12.07.1989 14.12.2000 працював на Рівненській атомній електростанції (а.с. 21-22).

Із заявою за призначенням пенсії від 03.09.2020 та із зазначеними вище, доданими до неї документами, позивач звернувся до відповідача (а.с. 9-10), розглянувши яку листом від 21.09.2020 № 2500-0346-8/35667 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило ОСОБА_1 , зокрема, про те, що відповідно до заяви 03.09.2020 для підтвердження статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач надав довідку Деснянської ради від 12.08.2020 № 1211, в якій вказано, що позивач з 08.07.1988 по 06.11.1992 постійно проживав у смт. Десна та довідку № 1502-04 від 14.04.2020, видану Виконавчим комітетом Вараської міської ради Рівненської області, в якій вказано, що він з 04.07.1989 по 14.10.2005 був зареєстровані в м. Вараш Рівненської області. Водночас проаналізувавши надані документи, зокрема, записи в трудовій книжці, було встановлено, що позивач з 1989 по 2006 працював в Рівненській області, тому до уваги було взято період проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю по довідці № 46 від 04.06.2020, виданої управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненької області. Оскільки відповідно до наданих документів факт постійного проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю за період з 08.07.1988 по 06.11.1992 не підтверджується, тому права на зниження пенсійного віку позивач не має, так як не відноситься до потерпілих громадян внаслідок Чорнобильської катастрофи, в зв`язку з тим, що станом на 01.01.1993 він не відпрацював (прожив) 4 роки в зоні посиленого радіоекологічного контролю, що повинно підтверджуватись відповідними документами, визначеними статтею 15 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Загальний страховий стаж позивача складає 30 років 5 днів (а.с. 11-12).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі також Закон № 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Суд зазначає, що в листі від 21.09.2020 № 2500-0346-8/35667 відповідач зазначив, що ОСОБА_1 має загальний страховий стаж 30 років 5 днів.

В абз. 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (надалі також Закон № 796-XII) визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи - громадянам, які постійно проживали або працювали у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку.

Згідно пункту 2 частини першої статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно пункту 4 частини першої статті 11 Закону № 796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до пункт 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Із аналізу наведених правових норм вбачається, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та працювали або проживали визначену кількість років у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус громадянина, який постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується копією Посвідчення від 11.10.1996 серії НОМЕР_2 (а.с. 22-а).

Судом встановлено, що 03.09.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою за призначенням пенсії, додавши до неї, зокрема, копії: вказаного вище посвідчення, Довідки виконавчого комітета Деснянської селищної ради від 12.08.2020 № 1211, Довідки управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівенської області від 04.06.2020 № 46, Довідки виконавчого комітету Вараської міської ради (відділ реєстрації) від 14.04.2020 № 1502-04, Довідки про період проходження військової служби, Трудової книжки позивача від 28.05.1983 серії НОМЕР_3 (а.с. 14, 16-18, 21-22).

Розглянувши подані документи, ГУ ПФУ в Чернігівській області ОСОБА_1 відмовило у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що факт постійного проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю за період з 08.07.1988 по 06.11.1992 не підтверджується (а.с. 11-12).

Однак, суд не погоджується із зазначеною позицією зважаючи на таке.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» смт. Десна Козелецького району Чернігівської області та м. Кузнецовськ Рівненської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19.05.2016 № 1377-VIII у Рівненській області місто Кузнецовськ перейменовано на місто Вараш.

Суд зауважує, що незважаючи на те, що Довідка № 1211, яка видана виконавчим комітетом Деснянської селищної ради, та Довідка № 46, яка видана управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області, включають один і той самий період зареєстрованого місця проживання з 04.07.1989 по 06.11.1992, однак, вказане не спростовує той факт, що 08.07.1988 місцем проживання позивача було зареєстровано в смт. Десна, і після того, як він був знятий із реєстрації у вказаному населеному пункті, місце його проживання було зареєстровано у м. Кузнецовськ. Аналізуючи в своїй сукупності надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 у період з 08.07.1988 по 01.01.1993 постійно проживав та працював в населених пунктах, які на той момент були віднесені до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на зменшення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Водночас, суд зауважує, що в абз. 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII визначено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки* та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

* Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Таким чином, виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням або у зв`язку із роботою в такій місцевості. При цьому, як вбачається зі змісту статті 55 Закону № 796-XII, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості, часу та тривалості проживання в ній особи.

Як зазначено вище, судом встановлено, що позивач з 08.07.1988 постійно проживав в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Однак, документи (докази), що підтверджують факт того, що позивач з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період постійно проживав або постійно працював у зазначеній зоні, ні до ГУ ПФУ в Чернігівській області, ні до суду ОСОБА_1 подані не були. Суд констатує, що досліджуючи записи в Трудовій книжці НОМЕР_3 місце роботи позивача у період з 08.02.1986 по 25.09.1987 встановити неможливо через нечіткий відтиск штампу із назвою організації.

Отже, враховуючи не підтвердження факту постійного проживання чи роботи позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не має права на початкову величину зниження пенсійного віку на 2 роки.

За таких обставин у спірних правовідносинах зниження пенсійного віку має відбуватись у загальному порядку - на 1 рік за 3 роки проживання. Тобто, позивач набуде право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII у 59 років.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача до ГУ ПФУ в Чернігівській області станом на 03.09.2020, позивачу виповнилося 55 повних років (а.с. 23), що було недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796-XII із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, так само як і на час розгляду справи в суді.

В силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді даної справи судом взято до уваги правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 16.05.2019 у справі № 357/9973/16-а та від 19.09.2019 у справі № 556/1172/17.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Дата складення повного рішення суду - 15.03.2021.

Суддя Ю. О. Скалозуб