Справа № 300/3647/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" березня 2021 р. справа № 300/3647/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії, перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію. 27.02.2017 року Долинський районний суд визнав протиправними дії Долинського об`єднаного управління ПФУ щодо відмови позивачу у проведенні та перерахунку призначеної пенсії за нормами ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із збільшенням її на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений частиною 2 статті 56 ЗУ № 796-12. Вказане рішення суду виконано в межах покладених судом зобов`язань, а починаючи з 01.10.2017 року розрахунок розміру пенсії здійснено відповідно до Закону України № 1058, з урахуванням змін, внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 року № 2148-VIII, і він становив 5676,54 грн. Позивач вказує на те, що відповідачем, в порушення вимог частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не здійснено перерахунок і виплату пенсії за віком як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку. Позивач зазначає, що його стаж складає 42 роки 9 місяць та 15 днів, що відповідачем визнається, внаслідок чого, має право на надбавку до пенсії за понаднормовий стаж - 22 роки, однак, відповідачем нараховано надбавку за понаднормовий стаж 17 років, а решту не враховано. Стверджує, що призначення пільгової пенсії відбулось за Законом України Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не за Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і застосування окремих положень цього Закону допускається лише в тих межах, які не суперечать спеціальному Закону України Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З урахуванням викладеного, просить суд визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо припинення виплат за понаднормовий стаж ОСОБА_1 , особі, яка отримала ядерну шкоду здоров`ю, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та статтей 13,49,50,51,56 та 57 ЗУ Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язати відповідача відновити позивачу виплату за 22 роки понаднормового стажу із 01.10.2017 року відповідно до частини 2 статті 56 ЗУ Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та виплатити заборгованість, яка виникла з 01.10.2017 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.15-16).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення вказаних недоліків (а.с.25-26).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 263 КАС України (а.с.36-37).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 05.02.2021 року (а.с.21-26), згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечила. Вказала, що на виконання рішення Долинського районного суду від 27.02.2017 року по справі № 343/220/17 управлінням здійснено перерахунок пенсії відповідно до резолютивної частини рішення, а саме: з 06.08.2016 року проведено перерахунок пенсії із збільшенням її на один процент заробітку понад встановлений частиною 2 статті 56 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи стаж роботи, з урахуванням підвищень, передбачених ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні. Виконання рішення суду підтверджується розпорядженням від 21.05.2017 року, згідно якого розмір пенсії становив 4443,10 грн. (в тому числі доплата за 18 років понаднормового стажу 854,80 грн.). Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, який набрав чинності з 10.10.2017 року, доповнено частину 2 статті 56 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1,2,3,4 за умови стажу роботи не менше як чоловіки 20 років, жінки - 15 років із збільшенням пенсії на 1 процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які працювали за Списком № 1 чоловіки 10 і більше, жінки - 7 років 6 місяців не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Представник відповідача зазначила, що оскільки в момент виникнення спірних правовідносин діє нова редакція частини 2 статті 56 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а позивачу пенсія призначена на умовах частини 1 статті 56 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, внаслідок чого, немає підстав для проведення перерахунку пенсії на умовах частини 2 статті 56 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 25.12.1992 року (а.с. 5).
Позивач перебуває на обліку в Калуському об`єднаному УПФУ в Івано-Франківській області та з 09.08.2009 року йому призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон №796-ХІІ), яку обчислено за нормами ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2017 року у справі № 343/220/17 за позовом ОСОБА_1 до Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними дії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням її на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж роботи. Зобов`язано Долинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії із збільшенням її на один процент заробітку понад встановлений ч.2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стаж роботи, починаючи з 06 серпня 2016 року, з урахуванням підвищення, передбаченого Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» та провести її виплату. Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити йому перерахунок пенсії за період з 25.07.2016 року по 06.08.2016 року залишено без розгляду.
21.05.2017 року Калуським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківській області прийнято розпорядження № 149325, яким з 06.08.2016 року проведено перерахунок пенсії із збільшенням її на один процент заробітку понад встановлений частиною 2 статті 56 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи стаж роботи, з урахуванням підвищень, передбачених ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні (а.с.47).
Представник позивача 17.06.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про проведення пенсійного забезпечення ОСОБА_1 до норм Конституції України та статтей 49,51,55,56 ЗУ Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.8).
Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Судом встановлено, що фактично спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу внесення змін у законодавство, яке регулює відносини пенсійного забезпечення між позивачем та відповідачем встановлені постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2017 року, таким чином, підлягає з`ясуванню обставина чи вплинули ці зміни на порядок регулювання цих відносин.
Як уже встановлено судом, позивачу призначено пенсію за віком на підставі частини 1 статті 27 Закону № 1058-IV зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області зобов`язано Долинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії із збільшенням її на один процент заробітку понад встановлений ч.2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стаж роботи, починаючи з 06 серпня 2016 року, з урахуванням підвищення, передбаченого Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» та провести її виплату.
Так, згідно положень частини 2 статті 56 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції чинній на момент прийняття Долинським районним судом Івано-Франківської області постанови від 27.02.2017 року) (далі Закон № 796-ХІІ), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій до частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
З аналізу зазначених норм слідує, що правове регулювання спірних правовідносин змінилось, внаслідок внесення змін Законом № 796-ХІІ, який пов`язує збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж встановлений частиною 2 статті 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах визначених частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV.
Як встановлено судом, позивачу призначено пенсію на умовах за частиною 1 статті 27 Закону № 1058-IV, водночас, ним не було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заяви про обчислення його пенсії на умовах за частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV, внаслідок чого, на думку суду, відповідач правомірно припинив виплату позивачу передбачену частиною 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку.
Оскільки правове регулювання спірних правовідносин змінилось, то відповідач позбавлений можливості виплачувати передбачене частиною 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку відповідно до постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2017 року, в якій при вирішенні спірних правовідносин щодо збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років була застосована редакції ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ до внесення змін Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 року.
Зазначене кореспондується із висновком Європейського Суду у справі Великода проти України, в якому суд дійшов висновку, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Суд у цьому рішенні констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, були внесені зміни.
Такий висновок судом зроблений з урахуванням постанови Верховного Суду України від 05.11.2013 року у справі № 21-293а13, в якій зазначено, що в рішенні суду про призначення особі пенсії визначається дата, з якої особа має право на отримання пенсії чи її перерахунок, оскільки порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені за умов іншого законодавчого регулювання.
Також судом враховано рішення Європейського суду з прав людини у справі Валентина Никанорівна Великода проти України в якому суд дійшов висновку, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Суд у цьому рішенні констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, були внесено зміни.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 23.10.2019 в справі № 809/627/18.
Суд не бере до уваги посилання представника позивача на постанови Верховного Суду у справах №№ 339/8/17, 352/186/17, 556/2081/17, 352/1009/16-а, 339/391/17, оскільки наведені у них висновки здійснені за відмінних ніж у цій справі правовідносин. У вказаних постановах надано аналіз правовідносин, які виникли до внесення змін Законом №2148-VIII від 03.10.2017.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.
З огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, суд не вбачає.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088), адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Панікар І.В.