Справа № 200/12278/20-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 р. Справа№200/12278/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області (юридична адреса: 84192, Донецька область, Слов`янський район, с. Андріївка, вул. Миру, буд. 7б, ), секретаря Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області Самойленко Наталії Миколаївни про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, секретаря Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області Самойленко Наталії Миколаївни про визнання протиправною бездіяльності щодо неоприлюднення на офіційному веб-сайті (http://andriivska.gromada.org.ua/) протоколу засідання першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області та рішень, які були прийняті на пленарному засіданні даної сесії, зобов`язання оприлюднити на офіційному веб-сайті (http://andriivska.gromada.org.ua/) протокол засідання першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області та рішень, які були прийняті на пленарному засіданні даної сесії, стягнення моральної (немайнової) шкоди, в розмірі по 5000 грн. з кожного, стягнення судових витрат (попередній розрахунок витрат складається з витрат на професійну правничу допомогу та становить - 10 000 грн.,зобов`язання в термін до десяти днів підготувати та надати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

В установлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Так, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17 листопада 2020 року відбулось засідання першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області. Станом на 10 грудня 2020 року на офіційному сайті відповідача 1 відсутня інформація щодо протоколу зазначеного засідання та рішень, прийнятих на пленарному засіданні. Зазначив, що відповідачами порушено його право на доступ до публічної інформації. Крім того, бездіяльністю відповідачів щодо не опублікування зазначеної інформації на офіційному сайті Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області завдано моральну шкоду, яку позивач просить стягнути з відповідачів.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду від відповідача-2 надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що протокол засідання першої сесії VIII-го скликання та рішення, які були прийняті на пленарному засіданні даної сесії були оприлюднені на офіційному сайті Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області у розділі «діяльність сільської ради» 24.11.2020 року у строк, передбачений ч. 2 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Зазначив, що позивачем проігноровано цю сторінку сайту, та зроблено копії інших сторінок. Крім того, зазначив, що місцем реєстрації позивача є м. Краматорськ, документів, що підтверджують постійне проживання на території Андріївської територіальної громади позивачем не надано, тобто, рішення Андріївської сільської ради жодним чином його не стосуються, в тому числі, відсутні докази, яким чином завдано моральної шкоди позивачу. Крім того, позивачем не надано жодного доказу, який би вказував на присутність правової допомоги адвоката, тому заявлена вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу є безпідставною.

Крім того, у строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду від відповідача 1 надійшов відзив на адміністративний позов, проте доказів направлення на адресу позивача не надано.

Відповідно до положень статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи зазначене, суд не приймає відзив на позовну заяву від відповідача-1, та дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Крім того, на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача, відповідно до якого оприлюднення протоколу засідання першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області від 17 листопада 2020 року та рішення, які були прийняті на пленарному засіданні даної сесії, відбулось на 24.11.2020 року, як стверджує відповідач 2, а 09.12.2020 року, коли було створено та завантажено зазначений документ за допомогою сервісу Google Drive. Вважає неприйнятними посилання відповідача 2 на те, що він не є членом Андріївської територіальної громади, тому прийняті рішення жодним чином його не стосуються, оскільки не оприлюднення зазначеної інформації є порушенням його права на доступ до публічної інформації, як громадянина України.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 24 березня 2000 року), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.10.2008 року. (а.с. 20-22)

Відповідач 1 - Андріївська сільська рада Слов`янського району Донецької області () є розпорядником публічної інформації, в розумінні ст. 46 КАС України є суб`єктом владних повноважень.

Відповідач 2 - секретар Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області Самойленко Наталія Миколаївна в розумінні ст. 46 КАС України є посадовою особою суб`єкта владних повноважень.

17 листопада 2020 року проведено перше засідання VIII-го скликання Андріївської сільської ради, яке оформлено протоколом.

Даний протокол та рішення, прийняті на даному засіданні, розміщено на офіційному веб-сайті Андріївської сільської територіальної громади за посиланням: https://andriivska.gromada.org.ua/news//. (а.с. 74).

Спірним у даній справі є бездіяльність відповідача 1, відповідача 2 щодо неоприлюднення на офіційному веб-сайті Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області протоколу та рішень, які були прийняті на пленарному засіданні 17.11.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493 - III (далі - Закон №2493 - III).

Так, відповідно статті 1 Закону № 2493 - III служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно ст.2 Закону посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону №280/97-ВР визначено, що секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Частиною 3 передбачено, що секретар сільської, селищної, міської ради: 4) організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та інших законів; 5) забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності;

Відповідно до положень статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 2 Закону № 2939-VI метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою статті 5 зазначеного Закону передбачено, що доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет.

Згідно статті 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Пунктами 1, 6 частини 1 статті 14 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 15 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати: нормативно-праві акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Статтею 16 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Таким чином, Андріївська сільська рада Слов`янського району Донецької області є розпорядником інформації в розумінні Закону № 2939-VI та зобов`язана, як розпорядник інформацій оприлюднити на офіційному веб-порталі прийняті нею рішення.

В той же час, як вже зазначалось, Законом визначено, що секретар сільської, селищної, міської ради забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організовує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності.

Враховуючи зазначені вимоги закону щодо оприлюднення рішень прийнятих Андріївською сільською радою Слов`янського району Донецької області секретарем сільської ради вчинені відповідні дії передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації» щодо оприлюднення рішень, які були прийняті на пленарному засіданні 17 листопада 2020 року першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області на офіційному веб-сайті Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області.

Крім того, з наданих секретарем Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області роздруківок із офіційного веб-сайту ради https://andriivska.gromada.org.ua/news//, вбачається, що протокол засідання першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області та рішення, які були прийняті на пленарному засіданні даної сесії, неоприлюднення яких стало підставою для звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом на час вирішення спору офіційно оприлюднені.

Будь-яких доказів, які б спростовували вказані обставини, щодо неопрелюднення протоколу засідання першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Донецької області та рішень, які були прийняті на пленарному засіданні даної сесії позивачем суду не надано.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області та секретаря Андріївської сільської ради Самойленко Наталії Миколаївни щодо неоприлюднення на офіційному веб-сайті протоколу засідання першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області та рішень, які були прийняті на пленарному засіданні даної сесії, зобов`язання Андріївську сільську раду Слов`янського району Донецької області оприлюднити на офіційному веб-сайті протокол засідання першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області та рішень, які були прийняті на пленарному засіданні даної сесії є необґрунтованими.

Крім того, суд зазначає, що прийнятий протокол засідання першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області від 17 листопада 2020 року та рішення, які були прийняті на пленарному засіданні даної сесії, не стосуються особистих прав та інтересів позивача, оскільки позивачем не доведено, що він є жителем або членом Андріївської територіальної громади.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею ч. 3 ст. 124 Конституції України визначено,що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно конституційного права особи на захист від порушень з боку органів державної влади, то офіційне тлумачення положень частини другої ст. 55 Конституції України міститься, зокрема, у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року за №19-рп/2011. У цьому рішенні Конституційний Суд України, серед іншого, відзначив, що "права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави, відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України, полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту <…>.

Також у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011р. за №19-рп/2011 зазначено про те, що відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої ст. 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Стосовно "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004р. за №18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що "поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним".

Таким чином, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано обґрунтованих доказів виникнення певних публічно-правових відносини у зв`язку з прийняттям чи виконанням будь-якого з рішень відповідачів, що є предметом спору .

Також, позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що між ним та відповідачем - Андріївською сільською радою Слов`янського району Донецької області виникли певні публічно-правові відносини, які порушують інтерес позивача, пов`язаного із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

Правом на звернення до суду за захистом особа наділена в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Вирішуючи спір, судом не встановлено наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, оскільки позивачем не доведено/не підтверджено в установленому законом порядку наявність факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.

Позовні вимоги щодо стягнення моральної (немайнової) шкоди в розмірі по 5000 грн. з кожного із відповідачів є похідними вимогами від вимог про визнання протиправною бездіяльності Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області та секретаря Андріївської сільської ради Самойленко Наталії Миколаївни щодо неоприлюднення на офіційному веб-сайті протоколу засідання першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області та рішень, які були прийняті на пленарному засіданні даної сесії, зобов`язання Андріївську сільську раду Слов`янського району Донецької області оприлюднити на офіційному веб-сайті протокол засідання першої сесії VIII-го скликання Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області та рішень, які були прийняті на пленарному засіданні даної сесії, тому також не підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, питання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту та стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу адвоката судом не вирішуються.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду , якщо вважає,що рішенням,дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до положень статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу . в межах позовних вимог.

Відповідно до положень статті 139 КАС розподіл судових витрат в частині судового збору не здійснюється.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області (юридична адреса: 84192, Донецька область, Слов`янський район, с. Андріївка, вул. Миру, буд. 7б, ), секретаря Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області Самойленко Наталії Миколаївни про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 17 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова