Справа № 463/2767/21
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №463/2767/21
Провадження №2-а/463/67/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника позивача Антоніва В.В.

перекладача Базиляк Л.В.

відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в режимі відеоконференції з Волинським пунктом тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Волинській області адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Королівства Марокко ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про продовження строку затримання громадянина Королівства Марокко ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців, а саме до 20 год. 25 хв. 28 вересня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач діючи в складі групи осіб здійснив спробу незаконного, поза межами встановлених пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща, на напрямку 644 прикордонного знаку, на відстані близько 1500 метрів від лінії державного кордону, територія Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, внаслідок чого о 20 год. 25 хв. 28 вересня 2020 року був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Рава-Руська» Львівського прикордонного загону.

01 жовтня 2020 року Личаківським районним судом м. Львова прийнято рішення про примусове видворення і затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

23.10.2020 року відповідача було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Волинській області де він на даний час перебуває.

З метою видворення відповідача органом охорони державного кордону вживалися активні заходи щодо його ідентифікації та документування свідоцтвом на повернення в країну походження. Так Львівським прикордонним загоном до Посольства Королівства Марокко в Україні було направлено запити №21/11222 від 07.10.2020 року, №21/12025 від 26.10.2020 року, №21/410 від 15.01.2021 року, щодо документування свідоцтвом на повернення та отримання інформації щодо відновлення авіасполучення між Україною та Королівством Марокко. Разом з тим, станом на момент подачі позову, інформації щодо документування відповідача свідоцтвом на повернення з країни його громадянської належності чи документів, необхідних для перетинання державного кордону України, на адресу Львівського прикордонного загону - не надійшло.

Тому, враховуючи вищевикладене, недодержання вимог ч.13 ст. 289 КАС України, а саме неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 29 Конституції України, змушені звернутись до суду із позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених вище мотивів, додатково пояснив, що на даний час відповідач не може виконати рішення суду і залишити Україну, оскільки він не документований посвідченням особи і нажаль Королівство ОСОБА_3 не реагує на звернення української сторони та не надає документи на відповідача.

Відповідач позов визнав, пояснив, що готовий покинути Україну, разом з тим, ствердив, що паспорта не має і на його звернення Посольства Королівства Марокко в Україні також не реагує, документи не виготовляє .

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача та його представника, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2020 року Личаківським районним судом м. Львова відносно відповідача було прийнято рішення про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

Судом встановлено, що у вказаного громадянина на даний час відсутні документи, які б підтверджували законність перебування на території України, а також дозволяли легально виїхати за її межі, на територію України потрапив незаконним шляхом.

Як вбачається із матеріалів справи, з метою видворення відповідача органом охорони державного кордону вживаються активні заходи щодо його ідентифікації та документування свідоцтвом на повернення в країну походження. Так, 07.10.2020 року та 26.10.2020 року до Посольства Королівства Марокко в Україні направлено запити з метою ідентифікації та документування відповідача свідоцтвом на повернення. 04.11.2020 року на адресу Львівського прикордонного загону надійшов лист від Посольства Королівства Марокко в Україні в якому було зазначено, що документи на повернення громадянам Королівства Марокко можуть бути оформлені тільки після відкриття марокканських кордонів, що були закриті у зв`язку з пандемією коронавірусу. У зв`язку цим 15.01.2021 року до Посольства повторно направлено запит з метою ідентифікації та документування відповідача свідоцтвом на повернення. Згідно листа від 26.01.2021 року вбачається, що позивачем здійснюється періодичне спілкування із представниками Посольства Королівства Марокко в Україні з приводу документування відповідача та інших громадян Королівства Марокко, які затримані за порушення законодавства України з прикордонних питань, в тому числі обговорюється питання про можливість добровільного залишення України 4 громадянами Марокко, в тому числі відповідачем у випадку їх документування. Але на даний час документи, які посвідчують особу відповідача не надані.

Відповідно до ч. 4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

За правилами частин одинадцятої-тринадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш, як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно матеріалів справи, позивачем з метою видворення відповідача органом охорони державного кордону вживаються активні заходи щодо його ідентифікації та документування останнього, проте встановити особу можливим не виявилось, зокрема у зв`язку із відсутність належної співпраці з боку уповноважених органів Королівства Марокко під час процедури його ідентифікації.

Вказане свідчить про те, що на даний час особа відповідача не може вважатись ідентифікованою, а також, що відповідач повністю співпрацює з органами державної міграційної служби, оскільки він не надає свій паспорт. У зв`язку із даними обставинами, виконати рішення про примусове видворення відповідача без документів, які його ідентифікують не можливо.

А тому слід задоволити позов і продовжити строк затримання відповідача.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 245, 246, 371 КАС України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Королівства Марокко ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців, а саме до 20 год. 25 хв. 28 вересня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 288, 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гирич С. В.