Справа № 520/11893/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 р. Справа № 520/11893/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/11893/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту ГУПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо врахування під час обчисленні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нулів з січня 1991 по грудень 1995.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі довідки про заробітну плату з січня 1990 по грудень 1994 року, що видана КП Рента від 10.09.2017 №09 та виплатити заборгованість, що виникла з 25.08.2017 року.

3. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в матеріалах пенсійної справи міститься довідка від 10.09.2017 № 09, що видана К «Рента» на підставі відомостей про заробітну плату 1990 1994 роки, з якої були сплачені страхові внески, проте, замість даних про заробіток у зазначений період, відповідачем проставлені нулі та зазначену довідку взагалі не враховано, внаслідок чого він отримує мінімальну пенсію та позбавлений права на будь-яке підвищення розміру його пенсії, чим порушено його право на пенсійне забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 року у справі № 520/11893/2020, прийнятим в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 року у справі № 520/11893/2020 та прийняти нове судове рішення, яким позові вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що суд першої інстанції протиправно поклав тягар доказування на позивача при тому, що обов`язок надавати інформацію про адресу здійснення перевірки покладено на відповідача, а не позивача. Крім того, судом не враховано, що позивач не отримував від відповідача ніяких листів стосовно необхідності надавати відомості про КП "Рента". Також, залишено поза увагою, що у неврахованій пенсійним органом довідці КП «Рента» №09 від 10.09.2017 року зазначено адресу, за якою може здійснюватись перевірка і проти проведення якої роботодавець не заперечує. Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що під час оформлення пенсії жодних зауважень до довідки, яка видана КП "Рента" від 10.09.2017 № 09 у відповідача не виникало, письмових повідомлень про те, що вказана довідка не врахована позивачу не надходило, отже, всупереч ч.2 ст.77 КАС України відповідачем не було доведено, що відомості, які зазначені у довідці №09 від 10.09.2017 та складені на підставі первинних документів - розрахункових відомостей за 1990-1994 роки є недостовірними. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 02.04.2020 року по справі №654/1290/17, стверджує, що судом проігноровані доводи позивача та обов`язок пенсійного органу врахувати довідку про заробітну плату з січня 1990 по грудень 1994 року, що видана КП Рента від 10.09.2017 року №09.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване. З посиланням на матеріали пенсійної справи пояснив, що 09.10.2017 року Слобідським відділом Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова направлено запит до головного управління на перевірку довідки про заробітну плату № 09 від 10.09.2017р., яка видана Колективним підприємством РЕНТА, проте, Головне управління повідомило про відсутність будь-якого зв`язку з КП РЕНТА та повернення листа про надання відповідних документів та узгодження місяця проведення перевірки із приміткою адресат не знайдено. Наводячи норми ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пункти 1 та 4.2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, п.1 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року № 919 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.2012 року № 166) вважає, що у спірних відносинах діяв правомірно, оскільки не повідомлення позивачем на запит інформації про місце знаходження документів КП РЕНТА для можливості здійснення перевірки, унеможливило врахування заробітної плати за період з 01.01.1991 по 31.12.1995 інакше ніж нулями.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, починаючи з серпня 2017 року.

04.03.2020 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив відповідача повідомити яким чином була розрахована пенсія позивача, надати копії розпорядження протоколу про призначення пенсії ОСОБА_1 , розрахунку стажу та заробітків, з яких було обчислено розмір пенсії та повідомити чи було враховано під час обчислення пенсії ОСОБА_1 довідку про заробітну плату № 09 від 10.09.2017 року.

Листом від 20.05.2020 року № 3067/02.18-20 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача, що згідно матеріалів пенсійної справи 09.10.2017 року Слобідським відділом Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова направлено запит до головного управління на перевірку довідки про заробітну плату № 09 від 10.09.2017р., яка видана Колективним підприємством "РЕНТА".

20.11.2017 року головне управління повідомило, що по причині відсутності будь-якого зв`язку з підприємством, на адресу КП "РЕНТА" було направлено лист від 02.11.2017 року про надання відповідних документів та узгодження місця проведення перевірки, але 10.11.2017 року зазначений лист повернуто із приміткою "адресат не знайдено".

28.11.2017 року Слобідським відділом Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова позивачу було направлено лист з проханням повідомити місце знаходження документів КП "РЕНТА" для можливості здійснення перевірки. Оскільки інформацію не надано, то заробітну плату за період з 01.01.1991р. по 31.12.1995р. враховано нулями.

Також зазначено, що з 01.05.2020 року позивачу було проведено перерахунок пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України № 251 від 01.04.2020 року. Страховий стаж склав 30 років 06 місяців 10 днів, коефіцієнт стажу 0,30500. Заробітна плата для обчислення пенсії за період роботи з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.12.2008р. склала 584,56 грн. (4888,83 грн. х 0,11957 - коефіцієнт заробітної плати після оптимізації).

584,56 х 0,30500 = 178,29 грн. - розмір пенсії за віком + 1126,24 грн. - доплата до пенсії при неповному стажі + 333,47 грн. - доплата до мінімальної пенсійної виплати (1638,00 грн.). Всього 1638,00 грн.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно було враховано нулями заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року, оскільки позивачем не було надано до пенсійного органу інформації щодо місцезнаходження документів КП "РЕНТА" для можливості здійснення їх перевірки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено ов`язок для органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на належне отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії па підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Вимогами п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 у редакції постанови правління від 07 липня 2014 року №13-1 (далі по тексту Порядок № 22-1) передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з п.2.1 Порядку № 22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Порядком визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 919 від 05 липня 2006 року (далі по тексту - Порядок № 919) встановлено механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 р. становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 р. за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин..

У відповідності до п.3 Порядку № 919 за період до 1 січня 1998 р. та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається: - за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника - виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).

За відсутності на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. При цьому, визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Чинним законодавством, яким врегульовано порядок ведення бухгалтерського обліку визначено, що первинним документом для фіксування господарської операції з нарахування заробітної плати є розрахункова відомість, а для фіксування операції з виплати заробітної плати у готівковій формі - платіжна відомість (відомість на виплату грошей або видаткова відомість), які є підставою для бухгалтерського обліку відповідних операцій - нарахування та виплати заробітної плати (частина перша статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Особовий рахунок використовується для акумуляції інформації про заробітну плату кожного працівника установи. На підставі первинних документів з обліку виробітку та виконаних робіт, відпрацьованого часу і вищевказаних документів на різні види виплат дані щодо кожного працівника фіксуються щомісячно в його особовому рахунку. Окрім зазначеної інформації в особовому рахунку здійснюється фіксація утримань, відрахувань та внесків із заробітної плати. В особовому рахунку також відмічається сума заборгованості працівників установи. В особовий рахунок вноситься інформація про відпустки та переміщення працівника. Особовий рахунок має характер накопичувального реєстру і відкривається на рік. На підставі даних минулого місяця, що внесені в особовий рахунок, та даних первинного обліку поточного місяця формується розрахунково-платіжна відомість.

Колегією суддів встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи копії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 09 від 10.09.2017 року, яка видана ОСОБА_1 Колективним підприємством "РЕНТА", позивач отримав заробітну плату з 04.01.1990 року по 31.12.1994 року на суму 993.34908 грн.

На всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок).

Довідка видана на підставі відомостей по заробітній платі за 1990, 1991, 1992, 1993, 1994 роки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також зазначено, що не заперечується проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у цій довідці.

Довідка підписана керівником та головним бухгалтером підприємства із зазначенням їх прізвищ, ініціалів та особистих підписів із відповідним штампом (а.с.17).

Колегія суддів зауважує, що зазначена довідка, подана позивачем при зверненні за призначенням пенсії у 2017 році, містить інформацію про загальний розмір заробітної плати позивача за період з 04.01.1990 року по 31.12.1994 року та про розмір заробітної плати з розбивкою по місяцях.

Разом з цим, відповідачем не надано доказів, що позивач не отримував заробітну плату з 04.01.1990 року по 31.12.1994 року.

З викладеного слідує, що дії пенсійного органу щодо неврахування наданої позивачем довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 09 від 10.09.2017 року не можуть вважатися правомірними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові 02 березня 2021 року по справі №280/1392/16-а та підлягає врахуванню з огляду на положення ч.5 ст.242 КАС Україи.

Доводи відповідача в обґрутування правомірності своїх дій у спірних відносинах з посиланням на лист від 20.05.2020 року № 3067/02.18-20, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомлено про відсутність будь-якого зв`язку з КП РЕНТА та повернення листа про надання відповідних документів та узгодження місяця проведення перевірки із приміткою адресат не знайдено не може бути розцінено як відмову підприємства подати документи для перевірки обґрунтованості їх видачі.

Будь-яких доказів не знаходження КП РЕНТА за адресою, яка була вказана довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 09 від 10.09.2017 року, відповідачем не надано. Виходу уповноважених осіб за адресою, зазначеною у наданій довідці № 09 від 10.09.2017 року не здійснювалось. Про інші спроби провести перевірку первинних документів для підтвердження нарахованої позивачу заробітної плати за період з 04.01.1990 року по 31.12.1994 року, пенсійний орган не зазначає.

Посилання відповідача на направлення на адресу позивача листа від 28.11.2017 року з проханням повідомити місце знаходження документів КП "РЕНТА" для можливості здійснення перевірки та ненадання ОСОБА_1 такої інформації не може слугувати підставою для врахування заробітної плати за період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 рік нулями, оскільки на позивача, в силу вищенаведених норм права, не покладено такого обов`язку, як забезпечення здійснення пенсійним органом відповідної перевірки.

Крім того, позивач заперечує отримання вказаного листа, а відповідачем не надано до матеріалів справи доказів його надіслання.

Також, не надано відповідачем і доказів відсутності первинних документів у КП РЕНТА щодо виплати позивачу заробітної плати з 04.01.1990 року по 31.12.1994 року станом на дату видачу довідки або доказів зловживання пенсіонером своїми правами чи зазначення роботодавцем неправдивих відомостей.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, про відсутність підстав для неврахування відповідачем довідки про заробітну плату, яка видана КП РЕНТА на підставі відомостей про заробітну плату за 1990, 1991, 1992, 1993 та 1994 роки, яка містить інформацію про загальний розмір заробітної плати за вказаний період та з розбивкою по місяцях, та відповідає вимогам Порядку № 22-1.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 року у справі №654/1290/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів зауважує, що зроблений відповідачем розрахунок пенсії позивача із врахуванням нулями заробітної плати позивача за період роботи з 1990 по 1994 роки фактично вплинув в негативному контексті і на розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 та, зокрема, на право власності позивача, яке захищається у відповідності до статті 1 Першого Протоколу Європейської Конвенції.

Підпунктами 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02), Європейський Суд з прав людини, здійснив прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції та сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

З огляду на вищевикладене, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо врахування нулями під час обчисленні пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за період роботи з січня 1991 по грудень 1995 року, не можна визнати правомірними, що є підставою для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо врахування під час обчисленні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нулів з січня 1991 по грудень 1995.

Колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про покладення обов`язку на пенсіонера повідомити місцезнаходження первинних документів КП РЕНТА, яким мотивовано відмову в задоволенні позову, суперечить вимогам ч.2 ст.77 КАС України. Саме на підприємство покладається обов`язок збереження документів щодо заробітної плати працівників та навіть невиконання цього обов`язку підприємством не є підставою покладання відповідальності на працівника за незбереження такої інформації.

Необхідно зауважити, що правова позиція в частині покладення відповідальності за правильність та достовірність документів, що подаються для призначення пенсій, саме на роботодавця (страхувальника) неодноразово був висловлена Верховним Судом по даній категорії справ, зокрема, у постановах від 23 січня 2019 року (справа № 489/5807/16-а), від 11 квітня 2018 року (справа № 712/9936/17), від 07 лютого 2019 року (справа №344/6370/14-а).

Слід зазначити, що обираючи спосіб захисту порушених прав, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Разом з цим, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх документів органом, що призначає пенсію, які підлягають перевірці в силу п.4.2 Порядку № 22-1.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції перевірка відомостей, які були зазначені у довідці про заробітну плату з січня 1990 по грудень 1994 року, виданої КП РЕНТА від 10.09.2017 № 09, відповідачем не проводилась, та рішення щодо відповідності зазначених в ній даних не приймалося.

Питання призначення і виплати пенсії належить до дискреційних повноважень відповідача за наслідками розгляду поданих особою заяви і документів та з дотриманням встановленої процедури.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неможливість втручання в дискреційні повноваження відповідача, а отже, не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату з січня 1990 по грудень 1994 року, виданої КП РЕНТА від 10.09.2017 № 09, починаючи з дати призначення пенсії та виплатити заборгованість з виплати пенсії, черех її передчасність.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому слід наголосити, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Підставами для визнання протиправними дій чи скасування рішення суб`єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який вчинив ці дії чи прийняв рішення. При цьому обов`язковою умовою оскарження дій, рішень є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відтак, при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Указаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 "Право на ефективний засіб юридичного захисту" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи викладене, з метою відновлення порушеного відповідачем права ОСОБА_1 на пенсію, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату з січня 1990 по грудень 1994 року, виданої КП Рента від 10.09.2017 №09, починаючи з дати призначення пенсії, з прийняттям відповідного рішення та з урахування висновків суду, викладених в цьому рішенні.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для висновку, що відповідач за наслідками перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату з січня 1990 по грудень 1994 року, виданої КП РЕНТА від 10.09.2017 № 09 буде ухилятися від виплати заборгованості позивачу в разі її виникнення з 25.08.2017 року.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З огляду на викладене вище, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 року у справі № 520/11893/2020 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 по справі № 520/11893/2020 - скасувати

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо врахування під час обчисленні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нулів з січня 1991 по грудень 1995.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату з січня 1990 по грудень 1994 року, виданої КП РЕНТА від 10.09.2017 №09, починаючи з дати призначення пенсії, з прийняттям відповідного рішення та з урахування висновків суду, викладених в цьому рішенні

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич С.П. Жигилій