Справа № 360/3470/20
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року справа №360/3470/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Міронової Г.М., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Ашумова Т. Е., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Жидкіх О.В., представники відповідача Куклішина В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 р. у справі № 360/3470/20 (головуючий І інстанції Т.В. Смішлива) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Луганській області (далі - відповідач, Дерекоінспеція), в якому просив: визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу від 04 вересня 2020 року за № 1 в повному обсязі; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив судове рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що відповідач є уповноваженою особою на здійснення державного нагляду як відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» №877-V (далі - Закон №877-V), так і відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 2 грудня 2010 року № 2735-VI (далі - Закон № 2735-VI). Позивач відмовився від отримання копії направлення та службових посвідчень, оскільки бланк не передбачає місце для відмітки про вручення або про відмову від отримання таких документів. Під час перевірки позивач просив надати йому копії належно засвідчених документів, які не були надані. Свідки надали відмінні пояснення з яких неможливо встановити, які документи представник відповідача показав позивачу - наказ чи направлення. Підставою для відмови була відсутність документів на дату проведення перевірки які запитували перевіряючі. Також апелянт зазначає, що в порушення приписів ст. 44 Закону № 2735-VI, відповідачем не був складений протокол № 1 від 21.08.2020 на місці виявлення порушення, екземпляр протоколу не був вручений позивачу. Апелянт також зазначає, що відповідачем не було здійснено належне повідомлення про розгляд справи, що відбувся 04.09.2020.

Позивач та його представника в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа - підприємець з 23.11.2018, здійснює діяльність код КВЕД 47.30 Роздрібна торгівля пальним, здійснює господарської діяльності на АЗС за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 19).

29 листопада 2019 року т.в.о. голови Державної екологічної інспекції України затверджено секторальний план державного ринкового нагляду на 2020 рік (арк. спр. 44).

Цим планом передбачено здійснення протягом 2020 року ринкового нагляду та здійснення контролю продукції, а саме перевірки характеристик продукції автомобільного бензину, дизельного, суднового та котельного палива щодо відповідності вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 р. № 927.

06.12.2019 р. Держаною екологічною інспекцією України секторальний план здійснення державного ринкового нагляду на 2020 рік розміщено на офіційному веб-сайті ДЕІ та опубліковано у виданні «Урядовий кур`єр».

Наказом Державної екологічної інспекції у Луганській області № 2/1-28-320 від 19.08.2020 призначено з 21.08.2020 по 27.08.2020 проведення планової перевірки характеристик продукції, а саме автомобільних бензинів та дизельного палива на АЗС м. Лисичанськ, АДРЕСА_1, ФОП ОСОБА_1 , проведення якої доручено завідувачу сектору державного ринкового нагляду - старшому інспектору з охорони навколишнього природного середовища Луганської області ОСОБА_2 . До перевірки залучено головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_3 (арк. спр. 38).

На підставі наказу № 2/1-28-320 від 19.08.2020 видано направлення на проведення перевірки № 2/2-18-856 від 21.08.2020 (арк. спр. 39).

Згідно з актом про відмову в проведенні перевірки характеристик продукції від 21.08.2020 та протоколом № 1 від 21.08.2020 ФОП ОСОБА_1 створив перешкоди шляхом недопущення до проведення перевірки та невиконання законних вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд.Від пояснень та відпису в протоколі та акту відмовився акт надіслано поштою (арк. спр. 40-41).

Постановою № 1 від 04.09.2020 (далі - Постанова № 1) за створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірки характеристик продукції та невиконання законних вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", на позивача накладено штраф у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 170000,00 грн (арк. спр. 42).

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_4 наданих суду першої інстанції, вона працює у ФОП ОСОБА_1 оператором на АЗС. 21 серпня 2020 року на АЗС приїхали працівники Державної екологічної інспекції у Луганській області, які назвали себе, показали службові посвідчення та повідомили, що приїхали для проведення перевірки. Вона одразу зателефонувала ОСОБА_1 , а перевіряючих попросила зачекати приїзду власника АЗС. Після приїзду ОСОБА_1 з перевіряючими спілкувався лише він, а свідок здійснювала обслуговування клієнтів. Всієї розмови вона не чула, оскільки спілкування відбувалось на вулиці, а вона перебувала в приміщенні, однак, чула, що ОСОБА_1 просив надати йому додатковий час для надання документів. Через деякий час приїхали працівники поліції та почали складати якісь документи.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_5 наданих суду першої інстанції, працює у ФОП ОСОБА_1 адміністратором. 21 серпня 2020 року вона була вихідна та разом із сім`єю поїхала на відпочинок на всі вихідні. Перед цим вона забрала додому деякі документи щоб зробити з них копії, а саме договори купівлі-продажу пального, податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, тощо. Потім до неї зателефонував ОСОБА_1 , сказав, що йому потрібні документи та передав телефон ОСОБА_2 , якому вона намагалась пояснити, що всі документи є в наявності, однак надати їх буде можливість лише 25 серпня 2020 року, однак, ОСОБА_2 сказав, що перевірка триває один день, а тому документи необхідно надати сьогодні.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 наданих суду першої інстанції, він працює на посаді завідувача сектору державного ринкового нагляду Державної екологічної інспекції у Луганській області. На виконання наказу про проведення планової перевірки характеристик продукції він разом з ОСОБА_3 21 серпня 2020 року приїхали на АЗС за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ФОП ОСОБА_1 з метою перевірки характеристик автомобільних бензинів та дизельного пального. Оператору вони показали свої службові посвідчення та пояснили, що вони приїхали для проведення перевірки. Оператор одразу сказала, що їй необхідно зателефонувати власнику і лише він може вирішити питання про допуск до перевірки. Потім оператор повідомила, що ОСОБА_1 скоро під`їде та запропонувала його зачекати. Спілкування з оператором відбувалось через віконце, до приміщення вони не заходили, і, оскільки чекали ФОП ОСОБА_1 , то оператору направлення на перевірку не показували. Через деякий час під`їхав ОСОБА_1 , якому вони також представились, показали свої службові посвідчення та направлення на перевірку, запропонували письмово зазначити на оригіналі направлення про ознайомлення з ним. Однак, ОСОБА_1 сказав, що йому потрібно порадитись, сфотографував на телефон їхні посвідчення та направлення на перевірку та почав комусь телефонували. Через деякий час ОСОБА_1 підійшов і сказав, що не допускає їх до перевірки. Перед цим він просив його телефоном поспілкуватись зі своїм бухгалтером ОСОБА_6 , яка питала які документи потрібні для перевірки та сказала, що частина документів у неї вдома. Він відповів, що документи потрібні будуть при перевірці, а їх до перевірки ще не допущено. Після того, як ОСОБА_1 відмовився допускати них до перевірки вони в його присутності викликали поліцію та пішли до своєї машини де було складено акт про відмову від перевірки від 21.08.2020 та протокол № 1 від 21.08.2020 про створення перешкод шляхом недопущення до перевірки. Бланки вказаних документів було заздалегідь підготовлено ще в кабінеті, оскільки випадки недопуску до перевірки траплялись раніше. До бланку було внесено загальну інформацію з наказу про місце та підстави перевірки, данні на ФОП ОСОБА_1 . Він запропонував ОСОБА_1 написати в акті та протоколі свої пояснення, але він сказав, що не буде нічого писати. Потім прибули працівники поліції, які відібрали у всіх присутніх письмові пояснення.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 наданих суду першої інстанції, він працює на посаді головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції Державної екологічної інспекції у Луганській області. Він особисто не здійснює перевірки, його завдання бути присутнім під час проведення перевірок та стежити за дотриманням антикорупційного законодавства з боку інспектора. 21 серпня 2020 року він разом з ОСОБА_2 прибув на АЗС у м. Новодружеськ, яка належить ФОП ОСОБА_1 . ОСОБА_2 повідомив оператору про перевірку та попросив викликати власника. Коли власник прибув вони показали свої посвідчення, наказ та направлення на перевірку та ОСОБА_2 зачитав направлення вголос. ОСОБА_1 сказав, що проконсультується з адвокатом та відійшов від них, комусь телефонував та повернувся за 20 хв. і сказав, що не допускає їх до перевірки через встановлення мораторію на всі перевірки.

Інші пояснення ОСОБА_3 збігаються з поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Також, матеріали спарив містять документи перевірки від ГУНП в Луганській області за зверненням ОСОБА_2 щодо недопуску його до перевірки (арк. спр. 117-122), які складаються з протоколу прийняття заяви від ОСОБА_2 21.08.2020 об 11 год. 40 хв., у якому вказано про перешкоджання ОСОБА_1 здійснити планову перевірку, письмових пояснень ОСОБА_2 , в яких він зазначає повні реквізити наказу про проведення перевірки № 2/1-28-320 від 19.08.2020 та направлення на проведення перевірки № 2/2-18-856 від 21.08.2020, вказує, що на підставі зазначених документів прибув для проведення перевірки, однак, ФОП ОСОБА_1 відмовив в проведенні перевірки. В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що 21.08.2020 на АЗС приїхали працівники Державної екологічної інспекції у Луганській області з плановою перевіркою. Зазначає, що посилається лише на те, що Законом України від 17.03.2020 № 530-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" на період встановлення карантину заборонено проведення перевірок та на статтю 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (арк. спр. 121-122).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірним питанням є правомірність дій щодо проведення перевірки та прийняття спірної постанови.

На підставі статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 4 пункту 2 розділу II Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 530-ІХ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) забороняється проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669) передбачено, що органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Частиною 1 та 2 статті 2 Закону №877-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.

Тобто наведеною нормою чітко визначено, що при вжитті заходів ринкового нагляду не застосовуються положення статті 10 Закону № 877-V щодо права суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо, зокрема, суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2735-VI (далі Закон № 2735-VI) державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам (далі - контроль продукції).

Орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону.

У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 2735-VI метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону 2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Відповідно до ст. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За пп. 2 «г» п.4 Положення, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо: додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання;

При цьому, згідно пп. 3-1 п. 4 Положення, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності.

Відповідно до п. 6 Положення, Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право: зздійснювати відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод лляльних, баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об`єктах, що обстежуються; вимірювання показників складу та властивостей викидів пересувних джерел забруднення атмосферного повітря та екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного і дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання.

Зазначені норми відповідають Положенню про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженому Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1069 затверджено Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд, зокрема Держекоінспекція, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, здійснює державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом.

Пунктом 1 частини 1 статті 22 Закону № 2735-VI визначено, що заходами ринкового нагляду є зокрема: перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування).

Частиною 3, 5, 6 статті 23 Закону № 2735-VI встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Перевірки характеристик продукції проводяться: 1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; 2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; 5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону № 2735-VI, органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

За положенням частини 1 та 2 статті 20 Закону № 2735-VI, ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності.

Секторальний план ринкового нагляду охоплює види (типи), категорії та/або групи продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.

Як зазначалось, 29 листопада 2019 року т.в.о. голови Державної екологічної інспекції України затверджено секторальний план державного ринкового нагляду на 2020 року, яким передбачено проведення планових перевірок ринкового нагляду та контролю продукції, а саме автомобільних бензинів, дизельного палива (арк. спр. 44). 06.12.2019 р. Держаною екологічною інспекцією України секторальний план здійснення державного ринкового нагляду на 2020 рік розміщено на офіційному веб-сайті ДЕІ та опубліковано у виданні «Урядовий кур`єр».

За приписами Закону № 2735-VI, визначено об`єкт перевірки - характеристики продукції.

Отже, в межах спірних правовідносин відповідачем здійснено державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом. Зазначене підтверджується наказом, направлення та актом, за якими перевіряється не суб`єкт господарювання, а характеристики продукції незалежно від суб`єкта, який ввів в обіг таку продукцію.

Відповідно до ч.5 ст. 10 Закону № 2735-VI, повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Частиною 1 статті 23 Закону № 2735-VI встановлено, що під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону.

Положеннями ч. 1, 2, 4 ст. 23-1 Закону № 2735-VI передбачено, що для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція. На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.

Направлення є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення перевірки.

Посадова особа органу ринкового нагляду не має права здійснювати перевірку без направлення на проведення перевірки та службового посвідчення.

Відповідно до частини 5 статті 23 Закону № 2735-VI, перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

За положенням пункту 3 частини 1 статті 7 Закону № 2735-VI, суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право: одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 15 Закону № 2735-VI, посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право: безперешкодно відвідувати, за умови пред`явлення службового посвідчення та направлення на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об`єкта.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 17 Закону № 2735-VI, посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, зобов`язані пред`являти службові посвідчення, а посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, - також направлення на проведення перевірки.

Отже, законодавством передбачено, що для проведення перевірки характеристик продукції достатньо пред`явити лише службове посвідчення та направлення на проведення перевірки. Пред`явлення інших документів, листів, погоджень, попереджень на проведення перевірки, а також повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про проведення такої перевірки законодавством не передбачено. При цьому, за положення ст. 23- 1 Закону, направлення на проведення перевірки не передбачає зазначення відмітки про вручення або про відмову від отримання таких документів.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що Закон № 2735-VI передбачає обов`язок посадових осіб до початку перевірки пред`являти службові посвідчення та направлення на проведення перевірки, при цьому, обов`язок надати суб`єкту господарювання копії своїх посвідчень та направлення на перевірку виникає лише за вимогою суб`єкти господарювання.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, матеріали справи свідчать, що посадові особи відповідача ознайомили позивача з посвідченнями та направленням на перевірку, надали можливість останньому зробити з них фото. Доказів звернення позивача з вимогами про надання копії посвідчення та направлення матеріали справи не містять.

Суд зазначає. що бажання здійснити фотознімок зазначених документів не може ототожнюватись з вимогами про надання їх копії.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 2735-VI, відповідальність за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України.

Приписами пункту 6 частини 4 статті 44 Закону № 2735-VI встановлено, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 44 Закону № 2735-VI, справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або заступниками таких керівників у межах їх компетенції.

Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадові особи органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складають протокол на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг.

Протокол складається у двох примірниках, які підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду та фізичною особою, у тому числі фізичною особою - підприємцем, чи керівником юридичної особи або уповноваженою ним особою.

У разі відмови фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи підписати протокол посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого протоколу відповідний запис.

Один примірник протоколу вручається фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, чи керівнику юридичної особи або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі ринкового нагляду.

Протокол разом з актом перевірки, поясненнями фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи (у разі їх наявності) та документами, що стосуються справи, не пізніше наступного робочого дня за днем його складання передається керівнику чи заступнику керівника органу ринкового нагляду, які розглядають справу протягом 15 календарних днів з дня отримання протоколу та відповідних документів і приймають рішення про накладення штрафу. Кожний штраф оформляється окремою постановою.

Постанова надсилається суб`єкту господарювання не пізніше наступного робочого дня за днем її оформлення.

Отже, Законом № 2735-VI визначено перелік документів які складаються у разі виявлення порушень Закону та строку прийняття рішення за результатами розгляду документів.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем було складено акт та протокол, в яких було відображено відмову позивача від надання пояснень, підписання та їх отримання. Суд зазначає, що вимогами Закону не визначено обов`язок складання протоколу саме на місці виявлення порушення, законодавством лише визначено обов`язок його складання.

Щодо посилання апелянта на неналежне повідомлення про розгляд справи який відбувся 04.09.2020, суд зазначає, що зазначеним Законом не передбачена обов`язкова участь суб`єкта господарювання під час розгляду питання про притягнення його до відповідальності. Також, стаття 7 Закону не визначає такого право суб`єкта господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції.

Крім того, розгляд справи про накладення штрафу відповідно до Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" призначався на 03.09.2020 на 13 год. 00 хв.

03.09.2020 представником позивача подано письмову заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату та додано письмові пояснення ОСОБА_1 , надруковані на комп`ютері та без його особистого підпису (арк. спр. 131-132).

Заступником начальника Державної екологічної інспекції у Луганській області Руденком С.П. 03.09.2020 складено письмове повідомлення про перенесення розгляду справи на 04.09.2020 на 10 год. 00 хв. (арк. спр. 140-141).

Згідно з довідкою від 04.12.2020 заступником начальника Інспекції Руденком С.П. 03.09.2020 здійснена спроба передати повідомлення про перенесення розгляду справи представнику ОСОБА_1 адвокату Житких О.В. зі службового стаціонарного телефону Інспекції з номером НОМЕР_1 , але адвокат заперечила щодо його отримання через брак часу. Після цього заступником начальника Інспекції Руденком С.П. 03.09.2020 зі службового стаціонарного телефону Інспекції з номером НОМЕР_1 зачитано ФОП ОСОБА_1 повідомлення про перенесення розгляду справи (арк. спр. 133-134).

Повідомлене засобами телефонного зв`язку про викладені у довідці факти підтверджено витягом з журналу реєстрації телеграм, телефонограм, факсограм, електронних повідомлень (арк. спр. 139) та роздруківкою наданих Державній екологічній інспекції у Луганській області послуг ПАТ "Укртелеком", відповідно до якої з телефону Інспекції 03.09.2020 о 15 год. 34 хв. 02 сек. здійснено телефонний дзвінок на мобільний телефон НОМЕР_2 (телефон адвоката Жидких О.В.), а о 15 год. 38 хв. 44 сек. здійснено телефонний дзвінок на мобільний телефон НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 (арк. спр. 145-147).

Також, повідомлення про перенесення розгляду справи на 04.09.2020 на 10 год. 00 хв. підтверджені позивачем та його представником в суді першої інстанції.

Отже, відповідачем було здійснено заходи щодо повідомлення позивача та його представника про розгляд справи.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем не допущено відповідача до проведення планового заходу державного ринкового нагляду з перевірки характеристик продукції, а саме автомобільних бензинів та дизельного палива в місці її розповсюдження, є обґрунтованим дії відповідача по накладенню штрафу за створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та не виявлено її порушень.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що фактично доводи апеляційної скарги ґрунтуються на поясненнях та обставинах які надавались апелянтом суду першої інстанції в ході розгляду справи, які судом було досліджено та надано їм оцінку. Апелянтом в скарзі не наведено жодного доводу та доказів в спростування або помилковість висновків суду першої інстанції, не зазначено в чому саме полягає порушення судом першої норм матеріального права або помилковість оцінки обставин в справі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 р. у справі № 360/3470/20 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 р. у справі № 360/3470/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 16 березня 2021 року.

Суддя-доповідач Е.Г.Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

Г.М. Міронова