Справа № 619/497/21
Суддя: Нечипоренко І. М.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №619/497/21
провадження №2-а/619/71/21
Рішення

іменем України

15 березня 2021 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 619/497/21,

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Управління патрульної поліції в Харківській області, Дапартамент патрульної поліції,

вимоги позивача: про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 20.01.2021 серії ДП18 №566557 про накладення адміністративного стягнення за ч. 8 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн посилаючись на те, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що він керував транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України: порушено строки його тимчасового ввезення на територію України строком до 1 року. Згідно ІПНП транспортний засіб ввезено 11.05.2019 ОСОБА_2 та транспортний засіб використовувався особою ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст.16.3.1 ЗУ «Про дорожній рух». Вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення; без зазначення в оскаржуваній постанові конкретної норми закону, яка порушена; без складання протоколу про адміністративне правопорушення та без складання постанови на бланку згідно з додатком №7 Інструкції №1376; без зазначення у постанові жодних допустимих доказів правопорушення в його діях, а також постанова винесена з порушенням передбаченої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: фактично працівником поліції було зупинено автомобіль, у якому їхало декілька пасажирів. Інспектор представився працівником Департаменту патрульної поліції з м. Києва. Далі він переписав з документів пасажирів автомобіля інформаційні дані та передав другому працівнику, який сидів у своєму автомобілі. Далі йому вручили вищевказану постанову, проте він не керував транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України. Його аргументи щодо відсутності порушення з його боку до уваги не взяв та виніс незаконне рішення про накладення на нього стягнення без наявності складу адміністративного правопорушення. Водночас інспектори не повідомляли його про розгляд адміністративної справи, не сповіщали про дату, час, розгляду, про особу, яка буде розглядати тощо. У оскаржуваній постанові про застосування адміністративного штрафу не вказано конкретного посилання на конкретну норму закону, яку він нібито порушив. У постанові інспектор вказав що він порушив ст. 380 Митного кодексу України, хоча фактично дана стаття складається з восьми окремих частин. Також вказано, що він порушив ст. 16.3.1 ЗУ «Про дорожній рух», однак, ні такої статті, ні такого пункту закон не містить. Крім того, відповідачем порушена процедура притягнення до відповідальності, яка полягає у тому, що не складався протокол про адміністративне правопорушення, а також постанова винесена на бланку, який не передбачено для застосування у даних правопорушеннях. Отже, інструкцією №1395, не передбачена компетенція органів національної поліції виносити постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП. Відповідач зобов`язаний був на виконання ч. 5 ст. 258 КУпАП скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу та скласти постанову на бланку згідно з додатком №7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 06.11.2015 №1376, чого він фактично не зробив. Крім того, всупереч зазначеним вимогам в гр.7 оскаржуваної Постанови «До постанови додаються» не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснювався фото або відеозапис. У цій графі інспектором вказано «відеозапис з бодікамери 2384, база ІПНП. Однак, не вказано ні назву, ні модель такого технічного засобу. Не вказано також документів, які є підставою стверджувати про те, що відносно автомобіля є інформація про порушення обмежень, встановлених Митним кодексом тощо. Отже, єдиним нібито доказом вчинення правопорушення є сама оскаржувана постанова. Однак, зазначена постанова є саме предметом спору і не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів, оскільки постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення. Законодавством передбачено не формальне виписування постанови про адміністративне правопорушення, а проведення розгляду справи у відповідності до встановленого порядку. Інспектор виніс постанову без проведення належного розгляду справи та з позбавленням його гарантованих правових механізмів прав та захисту, а саме: без повідомлення його, як особи, яка притягується до відповідальності, про розгляд адміністративної справи; без сповіщення його, про час і місце розгляду адміністративної справи, а також про особу, яка буде розглядати справу; без його присутності, оскільки постанова виносилась інспектором зачинившись одноособово у службовому автомобілі; без повідомлення про його права та обов`язки, як особи, яка втягається до адміністративної відповідальності; без оголошення постанови за наслідками розгляду адміністративної справи, оскільки оскаржувана постанова на місці зупинки йому не оголошувалась, а була надіслана поштою; без надання йому можливості користуватися юридичною допомогою адвоката, оскільки інспектором не повідомлено йому його право скористатись допомогою адвоката чи юриста, що є порушенням основоположного конституційного права; без посилання на конкретну норму закону, яку він порушив; без винесення постанови саме тим поліцейський, який зупинив автомобіль і спілкувався з ними, оскільки спілкувався з ними один поліцейський, а постанову склав та виніс інший поліцейський.

22.02.2021 представник управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Назаренко-Хамаєва О.В. подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що 20.01.2021 інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Годуном М.В. було виявлено адміністративне правопорушення з боку позивача та винесено у відношенні нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 566557 за ч. 8 ст. 121 КУпАП. Лейтенантом поліції Годуном М.В. було встановлено, що 20.01.2021 о 09 год 52 хв по просп. Науки, 46 у м. Харкові позивач керував транспортним засобом OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 щодо якого порушені обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме - порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року. Вищевказаний транспортний засіб було ввезено на територію України 11.05.2019 іншим водієм - ОСОБА_2 ; у свою чергу позивач не поміщував транспортний засіб у митний режим тимчасового ввезення. Зазначена інформація підтверджується відомостями з інформаційно-аналітичної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», відповідно до яких автомобіль OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , країна реєстрації - Литовська Республіка, був ввезений на територію України 11.05.2019, пункт пропуску «Гоптівка - Нехотєєвка», тимчасове ввезення до 1 року, громадянином ОСОБА_2 . Указане свідчить про порушення позивачем ст. 380 Митного кодексу України та ст. ст. 16, 31 ЗУ «Про дорожній рух» та скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП. Зазначений автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції, відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», про що було повідомлено позивачу на місці події (відеозапис з нагрудного відеореєстратора № 2384, який зазначений в графі 7 оскаржуваної постанови до постанови додається. Статтею 31 ЗУ «Про дорожній рух» визначені основні вимоги щодо ввезення на територію України транспортних засобів. Крім того, заперечуючи проти позову відповідач посилається на ст. 380 Митного Кодексу України. Диспозицією ч. 8 ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність водія у разі керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту. Санкція ч. 8 ст. 121 КУпАП передбачає накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Абзацом 6 частини 2 статті 16 ЗУ «Про дорожній рух» встановлено обов`язок водія не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеженню встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту. Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей ЗУ «Про дорожній рух», свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне, правопорушення передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Абзацами першим - другим статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів в тому числі, передбачених ч. 8 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи пре адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенантом поліції Годуном М.В., дотримано вимог ст. 283 КУпАП, у фабулі оскаржуваної постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. ст. 268, 288, 289 КУпАП, з матеріалами справи, вирішено питання про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Вважає, що зазначені позивачем доводи, свідчать про намагання уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

01.03.2021 позивачем ОСОБА_1 до суду надано відповідь на відзив, у якому посилається на те, що у відзиві відповідач погодився, що він не зазначив конкретну норму закону, яка ним порушена, але вважає, що це не важливо. У постанові інспектор вказав що він порушив ст. 380 Митного кодексу України. Фактично ст. 380 Митного кодексу України складається з 8-ми окремих частин. Разом з відзивом, відповідач долучив відеозапис, на якому зафіксовано розмову інспекторів з ним, заповнення інспектором у своєму автомобілі постанови і вручення йому оскаржуваної постанови. Відеозапис тривав з 09 год 48 хв до 10 год 14 хв. При цьому, у відеозаписі не зафіксовано жодних порушень ПДР в його діях. Зокрема, не зафіксовано жодного факту керування ним автомобілем. У постанові вказано, що він керував автомобілем о 09 год 52 хв, однак на зафіксованому на відеозаписі проміжку часу 09 год 48 хв до 10 год 14 хв є лише розмова між ним та інспектором. Зокрема, на відеозаписі зафіксовано лише спілкування інспектора з ним, далі інспектор йде до службового автомобіля, де його наодинці без його присутності заповнює самостійно постанову і далі як цю постанову йому вручає. Також слід зазначити, що цей відеозапис не може вважатись допустимим доказом по справі, оскільки постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Зокрема не вказано модель, марку технічного пристрою. У разі не зазначення в постанові службового сертифікованого технічного пристрою, на який здійснювався відеозапис, такий відеозапис не може вважатись доказом по справі і доводити винуватість особи. При цьому зазначений цифровий доказ не скріплений електронним цифровим підписом, як його вимагає КАСУ. Отже, долученим відеозаписом підтверджено, що інспектором поліції всупереч положень КУпАП не проведено передбачених процедур та дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи. Цим відеозаписом доведено, що замість процедурного розгляду справи відбулося формальне вручення вже складеної за невідомих обставин без його участі постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Отже, оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 8 ст. 121 КУпАП; без зазначення в оскаржуваній постанові конкретної норми закону, яка порушена; без складення протоколу про адміністративне правопорушення та без складення постанови на бланку згідно з додатком №7 Інструкції №1376; без вказання у постанові жодних допустимих доказів правопорушення в його діях, а також постанова винесена з порушенням передбаченої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Заяви, клопотання учасників справи.

У судове засідання представники відповідачів Управління патрульної поліції в Харківській області та Дапартаменту патрульної поліції не з`явилися, причини неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надавши до суду заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує.

Частиною 3 ст. 194 КАС України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, потреби заслухати свідка чи експерта не має, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 05.02.2021, яке відкладено на 23.02.2021 за клопотанням представника відповідача для подання відзиву.

Ухвалою суду від 23.02.2021 залучено до участі у справі співвідповідача - Департамент патрульної поліції, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 15.03.2021.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Згідно постанови серії ДП18 №566557 від 20.01.2021 водій ОСОБА_1 , 20.01.2021 о 09 год 52 хв у м. Харків, пр-кт Науки, 46 керував транспортним засобом OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження встановлені митним кодексом України: порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до одного року, згідно ІПНП транспортний засіб ввезено 11.05.2019 особою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та транспортний засіб використовувався особою ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу та ст.ст. 16, 31 Закону «Про дорожній рух», вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 грн.

Відповідно до довідки від 12.02.2021, доданої до відзиву, згідно відомостей, внесених до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» автомобіль OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , країна реєстрації - Литва, був ввезений на територію України 11.05.2019, пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка», тимчасове ввезення до 1 року, громадянином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначений вище документ підтверджує встановлені поліцейським під час розгляду адміністративної справи обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про дорожній рух" (далі - Закон) цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, згідно зі ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Статтею 31 Закону передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно з ч. 8 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 1, 5 статті 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Суд зазначає, що аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У силу ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

За змістом частин 1, 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності. Статтею 245 визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. передбачені частиною восьмою статті 121.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

За приписами частин 2 та 3 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є необґрунтованим висновок позивача про обов`язкове складання протоколу про таке адміністративне правопорушення.

Так само, обов`язковою умовою для застосування ч. 5 ст. 258 КУпАП щодо констатації наявності в уповноваженої посадової особи обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення є те, що особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення.

Відтак, є необґрунтованими доводи позивача про те, що не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення є порушенням відповідачем порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Нормами ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, твердження позивача про те, що останній не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не повідомлений про права та обов`язки, йому не оголошена постанова та ін. є безпідставними, оскільки зазначені у позові та відповіді на відзив твердження позивача спростовуються наданим відповідачем відеозаписом.

До того ж, в оскаржуваній постанові є особистий підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП.

Доводи позивача про невідповідність постанови вимогам ст. 283 КУпАП не заслуговує на увагу, адже вказана постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Посилання позивача на те, що відеозапис, долучений до відзиву на позов, не може бути належним і допустимим доказом, оскільки він не підписаний електронним цифровим підписом, є необґрунтованими, оскільки зазначений доказ (відеозапис з нагрудного відеореєстратора №2384) підписаний електронним цифровим підписом.

Отже, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем надано суду належні і допустимі докази, які свідчать, що вказана постанова по справі про адміністративне правопорушення від 20 січня 2021 року серії ДП18 №566557, яка винесена Інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенантом поліції Годуном М.В., є правомірною, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки у позові відмовляється, судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 241-246, 250-251, 255, 295, 297 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін, їх місцезнаходження, проживання чи перебування:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідачі: Управління патрульної поліції в Харківській області, місцезнаходження: м. Харків вул. Шевченка, 315-а; Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя І. М. Нечипоренко