Справа № 520/2502/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 березня 2021 року № 520/2502/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченко А.В. ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 25,м. Суми, ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ № 18-24902/16-20-СГ від 18.08.2020 року та наказ № 18-30623/16-20-СГ від 07.10.2020 року про відмову у затверджені документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки, кадастровий номер № :11:002:0172, ОСОБА_1 , розташованої на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області для ведення особистого селянського господарства розміром 2,0000 га.

-зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, розміром земельної ділянки 2,0000 га., кадастровий номер № :11:002:0172 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надати дану земельну ділянку у власність ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 червня 2019 р. позивач засобами поштового зв`язку звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 2 га та надання у власність в межах норм, передбачених для безоплатної приватизації.

До заяви були надані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Однак, відповідач своїм листом за № Г-9548-4660/21-19 від 11.07.2019 року повідомив про неможливість задоволення заяви позивача у зв`язку з тим, що відносно земельної ділянки, яка планується для відведення позивачу, видано наказ іншому громадянину.

Вважаючи відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, яка оформлена листом за № Г-9548-4660/21-19 від 11.07.2019 року протиправною Позивач звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

За наслідками розгляду справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, яка оформлена листом за № Г-9548- 4660/21-19 від 11.07.2019 року, у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 2 га та надання у власність в межах норм, передбачених для безоплатної приватизації. Зобов`язано Відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 2 га з метою надання у власність в межах норм, передбачених для безоплатної приватизації, з урахуванням висновків суду.

За наслідком розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, з урахуванням висновків суду, Відповідач видав наказ № 18-6104/16-20-СГ від 12.02.2020 року про надання Позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Вєликописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області.

За наслідком отриманого наказу, з метою отримання земельної ділянки у власність, за завданням Позивача, у відповідності до існуючого договору, був розроблений та погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства розташованих за межами населених пунктів на території Вєликописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області розміром 2,0000 га.

Проект землеустрою був погоджений у відповідності до вимог земельного законодавства України та на підставі заяви Позивача наданий Відповідачеві для його затвердження та передачі земельної ділянки у власність.

Однак, наказом Відповідача № 18-24902/16-20-СГ від 18.08.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки по причині розбіжності місця розташування земельної ділянки.

Розуміючи, що дії Відповідача суперечать вимогам земельного законодавства України, Позивач повторно звернувся до Відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою. Однак своїм наказом № 18-30623/16-20-СГ від 07.10.2020 року Відповідач відмовив у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки посилаючись на ті ж самі підстави.

Позивач вважає вищевказані накази не законними, такими що підлягають скасуванню, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначений статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 8. ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу

Частиною 9 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 ЗК України).

У відповідності до Закону України "Про землеустрій", а саме ст. 25 даного Закону документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом, (ст. ЗО ЗУ «Про землеустрій»).

Частина 1 статті 186-1 ЗК України вказує, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно- правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері, (ч. 5 ст. 186-1 ЗК України).

Згідно з ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Отже, системний аналіз наведених норм права дає суду можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

-подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

-отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

-після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

-здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

-подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

При цьому, з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Станом на момент звернення до ГУ Держгеокадастру у Сумській області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства розташованих за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області був погоджений у законодавчо встановлений спосіб, земельна ділянка була сформовано, визначено кадастровий номер - :11:002:0172, проведена її державна реєстрація, Позивач має на руках витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020, а тому, на думку суду, підстав для відмови у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки у Відповідача не було.

Підстави відмови в затвердженні проекту землеустрою та наданні у власність земельної ділянки зазначені в вищевказаних наказах суперечать вимогам земельного законодавства України та засвідчують факт незаконних дій Відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від ЗО жовтня 2018 року в справі № 820/4852/17 та від 27 жовтня 2020 року в справі №480/313/19.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування наказу № 18-24902/16-20-СГ від 18.08.2020 року та наказу № 18-30623/16-20-СГ від 07.10.2020 року про відмову у затверджені документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки, кадастровий номер № :11:002:0172, ОСОБА_1 , розташованої на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області для ведення особистого селянського господарства розміром 2,0000 га.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, розміром земельної ділянки 2,0000 га., кадастровий номер № :11:002:0172 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надати дану земельну ділянку у власність ОСОБА_1 .

З системного аналізу положень ст.2 КАС України в кореспонденції з приписами ст.6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади та ст.8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, а правовим мотивуванням спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права. При цьому, суд зауважує, що приписи перелічених норм права встановлюють, що суд не має прав перебирати на себе функції органів державної влади, на які законами України покладені певні обов`язки, надані повноваження та віднесені до виключної компетенції такого суб`єкта.

Отже, суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, розміром земельної ділянки 2,0000 га., кадастровий номер № :11:002:0172 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надати дану земельну ділянку у власність ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України зазначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Судова влада реалізується шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур (частина перша статті 124 Конституції України, частина друга статті 1 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Суд є конституційно визначеним державним інститутом, який правомочний захищати права і свободи людини і громадянина, завданням якого є здійснення правосуддя, забезпечення права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України (стаття 55, розділ VIII Конституції України, стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що судом визнано протиправним рішення відповідача, а тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог заявлених позивачем шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, розміром земельної ділянки 2,0000 га., кадастровий номер № :11:002:0172 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надати дану земельну ділянку у власність ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 25,м. Суми, ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ № 18-24902/16-20-СГ від 18.08.2020 року та наказ № 18-30623/16-20-СГ від 07.10.2020 року про відмову у затверджені документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки, кадастровий номер № :11:002:0172, ОСОБА_1 , розташованої на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області для ведення особистого селянського господарства розміром 2,0000 га.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, розміром земельної ділянки 2,0000 га., кадастровий номер № :11:002:0172 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надати дану земельну ділянку у власність ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 25,м. Суми, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.