Справа № 160/5745/20
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/5745/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року (суддя Горбалінський В.В., повний текст рішення складений 03 грудня 2020 року) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури

третя особа Друга кадрова комісія з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора

про визнання протиправним та скасування рішення та наказу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у травні 2020 року звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо створення належних умов для проведення першого етапу атестації складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань і умінь у застосуванні закону ОСОБА_1 , відповідності здійснювати повноваження прокурора: відсутність надійної роботи програмного забезпечення, розроблених сертифікованих тестових завдань з високим рівнем здатності та надійності, достовірності отриманого результату, не надання можливості повторно скласти іспит;

- визнати протиправним та скасувати рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 37 від 02.04.2020 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області № 391 к від 30.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури з 14 травня 2020 року;

- стягнути з прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 15 травня 2020 року по день фактичного поновлення на посаді;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 2005 року по 2020 рік безперервно працював на різних посадах в органах прокуратури Дніпропетровської області, на момент звільнення обіймав посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» ОСОБА_1 08.10.2019 подав на ім`я Генерального прокурора заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі і допуск до проходження атестації, в якій зазначено, що з умовами та процедурами проведення атестації ознайомлений та погоджується.

Наказом Офісу Генерального прокурора від 07.02.2020 № 78 створено Другу кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур, яка затвердила графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Згідно з затвердженим графіком атестацію ОСОБА_1 було призначено на 03 березня 2020 року.

Під час проходження анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора ОСОБА_1 набрав 63 балів, що стало підставою для прийняття Другою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора рішення № 37 від 02.04.2020 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Наказом Прокуратури Дніпропетровської області від 30.04.2020 № 391к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14 травня 2020 року.

Позивач вважає вищевказані рішення протиправними, необґрунтованими та такими, що прийняті з порушенням законодавчо встановленої процедури. Зазначає, що перелік питань для складання іспиту був оприлюднений за десять днів до проходження іспиту. Враховуючи, що в цей період ОСОБА_1 безпосередньо виконував свої обов`язки згідно з посадовою інструкцією, останній не мав фізичної можливості опрацювати питання та належним чином підготуватися до іспиту. Також позивач звертає увагу, що учасники тестування не були повідомлені про методику складання тестів для тестування, що позбавило його можливості обрати необхідний спосіб для підготовки та успішного проходження іспиту. Також позивачем зазначено, що тестові питання для іспиту були змінені за три доби до тестування та мали неоднозначні відповіді. Крім того не було забезпечено належних умов для проведення тестування та не надано можливості для складання повторного іспиту, а саме: тестові питання Генеральним прокурором не затверджувалися, апробація (рецензування) тестових питань, які використовувалися у іспиті, науковцями не проводилася, експертний висновок про дієвість та надійність тестових завдань не надавався та не оприлюднювався, не було створено умов для уникнення будь-яких спотворень оцінки тестування, зокрема, перевищення часу порогу втомлення, несанкціонованого доступу до результатів відповідей тощо. Додатково позивач звертає увагу на недоведеність з боку відповідачів законності використання комп`ютерного та програмного ресурсу під час тестування, а також відсутність підстав для звільнення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 6 р. II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з п. 7 наведеного розділу Закону № 113-IX прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Пунктом 9 цього ж розділу визначено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Пунктом 10 Розділу II Закону № 113-IX передбачено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації.

Вказаним Порядком встановлено, що атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації.

Перелік тестових питань для іспиту затверджується Генеральним прокурором та оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.

Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії і триває 100 хвилин. Прокурор може завершити тестування достроково. Тестові питання обираються для кожного прокурора автоматично із загального переліку питань у кількості 100 питань. Кожне питання має передбачати варіанти відповіді, один з яких є правильним. Після закінчення часу, відведеного на проходження тестування, тестування припиняється автоматично, а на екран виводиться результат складання іспиту відповідного прокурора. Кожна правильна відповідь оцінюється в один бал. Максимальна кількість можливих балів за іспит становить 100 балів. Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту становить 70 балів.

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вказані акти є чинними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 08.10.2019 добровільно подав заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію, підтвердив, що ознайомлений з умовами та процедурами проведення атестації, погодився на їх застосування, а також підтвердив про обізнаність щодо юридичних наслідків не проходження одного з етапів атестації.

При цьому на стадії подання такої заяви ОСОБА_1 наказ Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 не оскаржував, з процедурою проведення атестації погодився.

Доводи позивача, що перелік питань для іспиту був оприлюднений за десять днів, а тому останній не мав фізичної можливості належним чином підготуватися до іспиту, не приймаються судом апеляційної інстанції як обґрунтовані, оскільки це відповідає приписам наказу № 221. Також суд апеляційної інстанції не знаходить доведеними пояснення позивача щодо зміни тестових питань для іспиту за три дні до проведення останнього, оскільки такі пояснення не підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім цього суд апеляційної інстанції зазначає, що анонімне тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора здійснюється для оцінки професійної компетентності прокурора. В даному випадку йдеться про наявну професійну компетентність прокурора, а не набуті знання напередодні тестування.

Також не є слушними, за висновком суду апеляційної інстанції, доводи позивача про відсутність можливості підготуватися належним чином до тестування через службову діяльність, оскільки в межах реформи органів прокуратури відповідне право прокурорів було забезпечено шляхом передчасного оприлюднення зразків тестових запитань. Сам позивач мав на власний розсуд обрати спосіб реалізації наданого права і такий обов`язок не покладається на жодну іншу особу. При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що всі прокурори були поставлені в однакові умови, тобто у випадку позивача не мало місце дискримінація або інший суб`єктивний підхід.

Щодо неповідомлення учасників про методику складання тестів для тестування, суд апеляційної інстанції зазначає, що у випадку незгоди з процедурою проведення атестації позивач мав право відмовитися від її проходження або оскаржити Порядок проходження прокурорами атестації, що не було здійснено останнім.

З цих самих підстав суд не вважає обґрунтованими доводи позивача про незаконність формування кадрової комісії № 2 та ненадання судом першої інстанції оцінки порушенням щодо процедури формування останньої, оскільки сам наказ про створення Другої кадрової комісії ОСОБА_1 не оскаржувався на стадії проходження тестування. Крім того вказаний наказ не є предметом судового оскарження в даній адміністративній справі.

Щодо доводів позивача про невідповідність прикладного програмного забезпечення, яке використовувалося для проведення першого етапу тестування складання іспиту у формі анонімного тестування, предмету та завданням, визначеним п. 11 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 113-ХІ, а також неправомірності його використання під час проведення атестації, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідачем надано, судом першої інстанції долучено до матеріалів справи докази визначення компанії, яка має здійснювати забезпечення проведення комп`ютерного тестування та розроблення екзаменаційних запитань. Відповідні рішенні, які приймалися Офісом Генерального прокурора з метою підготовки та проведення атестації, також не оскаржувалися та не скасовані у встановленому законом порядку.

Також суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо неналежного матеріально-технічного забезпечення для проведення атестації, оскільки на підтвердження таких доводів позивачем не надано жодного належного доказу, тобто такі доводи ґрунтуються виключно на припущеннях позивача. При цьому в матеріалах справи відсутні докази щодо некоректної роботи комп`ютерів та програмного забезпечення 03.03.2020 або технічних збоїв, що мало наслідком вплив на результати тестування ОСОБА_1 . Навпаки матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 у встановлений час надав відповіді на всі питання тесту та завершив іспит.

Пунктом 7 розділу І Порядку № 221 передбачено єдину можливу підставу для призначення комісією нового часу (дати) складання відповідного іспиту для прокурора якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора.

Натомість належні докази зауваження з боку позивача під час іспиту щодо технічних збоїв в системі та/або роботи програмно-апаратного комплексу матеріали справи не містять.

Заява про збій в роботі комп`ютерної техніки була подана позивачем лише наступного дня після проходження тестування, проте доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час розгляду такої заяви на засіданні Кадрової комісії.

Під час судового розгляду справи позивачем також не надано належних доказів технічної несправності комп`ютерної техніки тощо в день та час складання іспиту.

Щодо аргументів позивача про незабезпечення Офісом Генерального прокурора анонімності, конфіденційності та захисту від втручання третіх осіб, суд зазначає, що у програмному забезпеченні позивачем самостійно вводився логін НОМЕР_1 для отримання доступу питань з метою проходження відповідного тестування, а також пароль, який був відомий виключно позивачу (такий пароль, окрім як на паперових носіях, ніде не фіксувався кадровою комісією). Жодних персональних даних, за якими можна було б ідентифікувати особу (прізвище, ім`я, по батькові) прокурори під час використання програмного забезпечення для проходження тестування не вводили. Такі персональні дані не фіксувалися програмним забезпеченням, не збиралися, не зберігалися та не могли бути використані. Відповідно ідентифікувати особу прокурора з використанням програмного забезпечення під час проходження тестування неможливо, що гарантує анонімність складення іспиту. За час складання іспиту не було зафіксовано жодної спроби втручання до програмного забезпечення з боку третіх осіб.

Доказів зворотного ОСОБА_1 ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано. При цьому стверджуючи про втручання третіх осіб, позивач навіть не наводить конкретні факти та обставини, які доводять таку обставину.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для визнання протиправною бездіяльності Офісу Генерального прокурора щодо створення належних умов для проведення першого етапу атестації складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань і умінь у застосуванні закону ОСОБА_1 , відповідності здійснювати повноваження прокурора.

При цьому доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не була розглянута вказана позовна вимога, спростовуються змістом рішення суду, в якому відображено відповідні доводи ОСОБА_1 , заперечення з цього питання відповідача та висновок суду, що фактично усі мотиви, якими позивач обґрунтовує протиправність дій відповідача щодо проведення атестації, ґрунтуються на його незгоді із положеннями Закону № 113-IX та Порядком № 221, які є чинними та не скасовані у встановленому законом порядку.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що метою запровадження Законом № 113-ІХ атестації прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, як однієї з умов для їх переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, є побудова якісної та професійної системи прокуратури. Така атестація має відбуватися відповідно до приписів чинного законодавства, без впливу на цей процес з боку інших осіб та органів.

Єдиною підставою, за якою рішення кадрової комісії може бути скасовано в судовому порядку, це порушення процедури проведення атестації або процедури його прийняття, проте такі обставини не знайшла підтвердження в ході розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції встановив, що оскаржуване рішення кадрової комісії відповідає вимогам п. 8 розд. І Порядку № 221, містить посилання на нормативно-правові акти, що підтверджують повноваження комісії, підстави та обґрунтування його прийняття набрання позивачем за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора меншої кількості балів, ніж прохідний бал для успішного складення іспиту.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність правових підстав для скасування в судовому порядку рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 37 від 02.04.2020.

Щодо правомірності оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з п. 19 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» за умови настання однієї із наступних підстав, зокрема, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

При цьому, за висновком колегії суддів, наявність зазначеної обставини є самостійною та достатньою підставою для звільнення прокурора відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», оскільки Законом № 113-ІХ дія статті 60 Закону України «Про прокуратуру», яка визначає звільнення прокурора з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, зупинена до 01 вересня 2021 року.

Суд апеляційної інстанції також дійшов висновку, що визначена законом підстава для звільнення наявність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації, не має імперативний характер для керівника прокуратури, адже відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про прокуратуру» керівник обласної прокуратури призначає на посади та звільняє з посад прокурорів обласних та окружних прокуратур у встановленому цим Законом порядку.

Таким чином закон визначає лише підставу для звільнення, тоді як саме рішення, яке носить обов`язковий характер та впливає на обсяг прав та обов`язків прокурора, приймає саме керівник прокуратури відповідного рівня. Такий наказ є актом індивідуальної дії, який має відповідати критеріям, визначеним Кодексом адміністративного судочинства України, а тому має бути прийнятий суб`єктом звільнення обґрунтовано та розсудливо.

Суд апеляційної інстанції встановив, що оскаржуваний наказ про звільнення ОСОБА_1 відповідає законодавчо визначеним критеріям, містить посилання на пряму норму п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про прокуратуру», пп. 2 п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-ІХ, та підставу його прийняття рішення Кадрової комісії № 2.

При цьому суд враховує, що рішення Кадрової комісії відносно ОСОБА_1 прийнято на етапі проходження іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, тобто не пов`язано з суб`єктивною оцінкою результатів тестування та професійної діяльності позивача з боку членів Кадрової комісії, а тому на суб`єкта звільнення керівника обласної прокуратури, не може бути покладений обов`язок щодо перевірки обґрунтованості прийняття відповідного рішення.

Таким чином суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржуваний наказ прийнятий керівником обласної прокуратури на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Доводи апелянта про те, що оскаржуваний наказ виданий на підставі рішення кадрової комісії № 2 без зазначення його реєстраційного номеру, дати прийняття, назви рішення, що унеможливлює встановлення щодо якої особи воно прийнято, суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованими, оскільки зі змісту такого рішення достеменно можливо встановити, що останнє приймалося саме щодо ОСОБА_1 із відображенням набраних балів за результатами тестування.

При цьому ОСОБА_1 у позовній заяві власноруч зазначив, що наказ Прокуратури Дніпропетровської області № 391к від 30.04.2020 виданий на підставі рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 37 від 02.04.2020 про неуспішне проходження атестації.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року в адміністративній справі № 160/5745/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 16 березня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 16 березня 2021 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова