Справа № 420/2864/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2864/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2021 року м. Одеса

У залі судових засідань №18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача Гаврилюк Ю.І.

представника відповідача Ковальчука Д.П.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20.12.2019 року №443-ОС «Про особовий склад» в частині звільнення підполковника ОСОБА_1 з посади начальника сектору капітального будівництва Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України та зарахування у розпорядження начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України згідно п. п. 1 п. 127 Положення №1115/2009, стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь позивача моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання з`явився. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що його безпідставно звільнено з посади через скорочення, оскільки фактично скорочення посади, яку обіймав позивач не відбулося, а тому оскаржуваний наказ є протиправним, підлягає скасуванню та на користь позивача має бути стягнута з відповідача моральна шкода.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, просив відмовити в задоволенні позову. Відзив на позовну заяву обґрунтований відповідачем тим, що позивача правомірно звільнено з посади через її скорочення та зараховано у розпорядження начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до вирішення питання щодо подальшого проходження ним служби. При цьому, позивач був належним чином попереджений про можливе звільнення у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів та дав згоду на призначення на нижчу посаду, про що подав відповідний рапорт. Враховуючи правомірність звільнення позивача з посади та зарахування його у розпорядження начальника відсутні підстави для стягнення на його користь моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, перебуває у військовому званні підполковник та в період з 25.05.2018 року по 20.12.2019 року займав посаду начальника сектору капітального будівництва Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Відповідно до п. 278 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України» за дорученням Голови Державної прикордонної служби України 01.10.2019 року позивача попереджено про можливе звільнення з військової служби за п. п. «г» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за 2 місяці в зв`язку із скороченням посади відповідно до директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.09.2019 року №58-ДСК, про що ним підписано відповідне попередження.

Наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20.12.2019 року №443-ОС позивача зараховано у розпорядження начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звільнивши його з посади начальника сектору капітального будівництва цього управління згідно з п. п. 1 п. 127 Положення (розформування (реформування) органу Державної прикордонної служби України чи його підрозділу або скорочення штатних посад, якщо до закінчення встановленого строку проведення зазначених заходів не вирішено питання щодо подальшого проходження служби військовослужбовцями, які вивільняються.

Підставою для видання зазначеного наказу стала директива Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.09.2019 року №58-ДСК.

В подальшому на підставі наказу начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.03.2020 року №100-ОС позивача виключено зі списків особового складу управління та направлено для подальшого проходження служби на посаду начальника групи спеціального будівництва 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України.

Підставою для видання цього наказу став наказ Голови Державної прикордонної служби України від 19.03.2020 року №266-ОС.

При цьому, позивачу пропонувалися посади в Південному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України від яких він відмовився та власноруч подав рапорт про згоду на призначення на запропоновану нижчу посаду начальника групи спеціального будівництва 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України від 25 лютого 2020 року.

Позивач вважає наказ начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20.12.2019 року №443-ОС про зарахування його у розпорядження начальника управління та звільнення з посади протиправним, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, тощо.

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з п. п. «г» п. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі.

Згідно з п. 277, 278 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженого Указом Президента України №1115/2009 від 29 грудня 2009 року, військовослужбовець звільняється з військової служби у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів, у тому числі в разі ліквідації (розформування), реорганізації органу Держприкордонслужби і неможливості використання військовослужбовця на військовій службі.

Неможливість використання військовослужбовців на військовій службі визначається відсутністю у межах Держприкордонслужби вакантних рівних посад, вимоги до заміщення яких відповідають професійній (фаховій) підготовці за відповідним напрямом чи основною або спорідненою спеціальністю, рівню та ступеню освіти, досвіду служби цих військовослужбовців, що письмово підтверджується відповідними кадровими підрозділами, та відмовою військовослужбовців від призначення на нижчі посади.

При скороченні в органі Держприкордонслужби рівнозначних посад у межах їх загальної чисельності, які підлягають заміщенню військовослужбовцями з однаковою професійною (фаховою) підготовкою, якщо займана військовослужбовцем посада не підлягає скороченню, такий військовослужбовець за наявності в нього права на пенсію звільняється за його згодою з військової служби.

Військовослужбовці, які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі і які не набули права на пенсію за вислугою років, попереджаються не пізніше ніж за два місяці до звільнення у письмовій формі про можливе звільнення з військової служби начальником органу Держприкордонслужби або уповноваженою ним посадовою особою. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів начальник органу Держприкордонслужби (структурного підрозділу Адміністрації Держприкордонслужби або її розвідувального органу в разі, коли зміни стосуються безпосередньо цих органів) або уповноважена ним посадова особа пропонує військовослужбовцю іншу посаду в тому ж органі Держприкордонслужби, а за відсутності таких - в інших органах Держприкордонслужби.

Крім того, відповідно до положень п. 93, 129-131«Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженого Указом Президента України №1115/2009 від 29 грудня 2009 року, у разі проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, до кадрового підрозділу органу Держприкордонслужби згідно з номенклатурою посад не пізніше ніж за два місяці до закінчення встановлених строків проведення зазначених заходів подається список військовослужбовців, які вивільняються, з пропозиціями щодо дальшого проходження ними військової служби.

У разі проведення в органі Держприкордонслужби організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, на вакантні посади в цьому органі спочатку призначаються з дотриманням вимог, визначених пунктом 95 цього Положення, військовослужбовці, які згідно із законодавством належать до категорій громадян, що користуються переважним правом залишення на службі чи першочерговим правом призначення на вакантні посади, а потім інші військовослужбовці, які вивільнилися внаслідок проведення таких заходів.

Якщо під час проведення організаційно-штатних заходів в органі Держприкордонслужби одночасно зі скороченням посад вводяться нові посади, що відповідають напряму підготовки чи основній або спорідненій спеціальності військовослужбовця, який вивільняється, то такий військовослужбовець має переважне право на призначення на зазначені посади.

У разі відсутності в органі Держприкордонслужби вакантних посад, які відповідають напряму підготовки чи основній або спорідненій спеціальності військовослужбовця, посада якого внаслідок проведення організаційно-штатних заходів скорочується, такий військовослужбовець призначається на посаду в іншому органі Держприкордонслужби з дотриманням порядку, визначеного цим Положенням.

Пропозиції щодо призначення на посаду доводяться до військовослужбовця начальником органу Держприкордонслужби, в якому він проходить військову службу, чи одним з його заступників за попереднім узгодженням з посадовою особою, якій відповідно до номенклатури посад надано повноваження щодо призначення військовослужбовця на цю посаду.

У разі неможливості призначення військовослужбовців, які вивільняються внаслідок проведення організаційно-штатних заходів, на рівні посади (в тому числі в іншому органі Держприкордонслужби) або відсутності їх згоди на призначення на нижчі посади такі військовослужбовці підлягають звільненню з військової служби в установленому порядку.

Призначення військовослужбовців на рівні посади здійснюється у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - за рішенням відповідного начальника; на нижчі посади у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів у разі неможливості призначення на рівну посаду - за згодою військовослужбовця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.07.2011 року №15-ДСК сектор капітального будівництва Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України включав посади начальника сектору, яку обіймав позивач, головного інженера, старшого офіцера 2 посади і офіцера (всього 5 посад).

В подальшому, на підставі директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.09.2019 року №58-ДСК введено в дію інші штати, організаційно-штатні заходи мають бути завершені 20 грудня 2019 року та на підставі цієї директиви в секторі капітального будівництва введено посади начальника сектору, головного інженера та провідного інженера (всього 3 посади). При цьому, директива від 27.07.2011 року №15-ДСК визнана такою, що втратила чинність.

Таким чином, організаційно-штатні заходи включали переведення територіальних органів Державної прикордонної служби України на нові штати скасувавши при цьому попередні, тобто, посада позивача була виведена зі штату та введена знову вже на підставі директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.09.2019 року №58-ДСК.

Враховуючи зазначені обставини, позивача у відповідності до вимог законодавства попереджено про можливе звільнення з військової служби за п. п. «г» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в зв`язку із скороченням посади відповідно до директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.09.2019 року №58-ДСК, що сторонами не заперечується.

Суд вважає, що позивача правомірно звільнено з посади начальника сектору капітального будівництва Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оскільки йому пропонувалися інші посади, від яких він відмовлявся в цьому управлінні, однак позивач погодився на призначення на запропоновану нижчу посаду начальника групи спеціального будівництва 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України, про що власноруч подав рапорт 25 лютого 2020 року.

Враховуючи волевиявлення позивача та згоду на переведення на іншу посаду, суд не вбачає в діях відповідача будь-яких порушень при виданні оскаржуваного наказу.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог п. 127 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженого Указом Президента України №1115/2009 від 29 грудня 2009 року, зарахування військовослужбовців у розпорядження начальників, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого проходження такими військовослужбовцями військової служби допускається у разі розформування (реформування) органу Держприкордонслужби чи його підрозділу або скорочення штатних посад, якщо до закінчення встановленого строку проведення зазначених заходів не вирішено питання щодо дальшого проходження служби військовослужбовцями, які вивільняються, - до двох місяців.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами начальників, які мають право призначення на ці посади згідно з номенклатурою посад, та вищими начальниками.

Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження начальників органів Держприкордонслужби відповідно до підпунктів 1-5, 10-12 і 15 цього пункту, виконують обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, в розпорядженні якої вони перебувають. Начальники зобов`язані організовувати службову діяльність військовослужбовців, зарахованих у їх розпорядження, та здійснювати контроль за виконанням покладених на них завдань.

Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного начальника органу Держприкордонслужби, у списках якого він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено.

Таким чином, відповідачем, враховуючи організаційно-штатні заходи, у відповідності до вимог законодавства оскаржуваним наказом до вирішення питання щодо дальшого проходження служби позивачем, правомірно зараховано його у розпорядження начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звільнивши його з посади начальника сектору капітального будівництва цього управління.

Враховуючи правомірність оскаржуваного наказу у суду відсутні підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди, оскільки, в даному випадку, відповідач діяв в межах норм законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ) про визнання протиправним та скасування наказу начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20.12.2019 року №443-ОС «Про особливий склад» в частині звільнення підполковника ОСОБА_1 з посади начальника сектору капітального будівництва Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України та зарахування у розпорядження начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України згідно п.п. 1 п. 127 Положення №1115/2009, стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь позивача моральної шкоди у розмірі 50000 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений та підписаний 16.03.2021 року.

Суддя Л.І. Свида

.