Справа № 806/1943/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 806/1943/18

15 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою,

В С Т А Н О В И В :

В ході апеляційного перегляду справи №806/1943/18 ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року, прийнятими в межах вказаної справи, було встановлено факт допущення ОСОБА_1 зловживання його процесуальними правами та застосовано до останнього штраф в сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

26 лютого 2020 року судом апеляційної інстанції видано виконавчий лист на виконання ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 про стягнення з ОСОБА_1 до Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України штрафу в сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 306 грн.

16 листопада 2020 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №806/1943/18, виданого 26 лютого 2020 року, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року з метою розгляду вказаної заяви, справу було витребувано з Житомирського окружного адміністративного суду.

Листом від 27 листопада 2020 року Житомирський окружний адміністративний суд повідомив про неможливість направлення на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду справи №806/1943/18 через надіслання останньої до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Справа надійшла на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду 11 січня 2021 року (том 10 а.с. 38).

У період з 18 січня 2021 року по 24 лютого 2021 року справа перебувала в провадженні судової колегії Сьомого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді: Ватаманюка Р.В., суддів Полотнянка Ю.П. та Драчук Т.О., яка здійснювала апеляційний перегляд ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 про відмову у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 в адміністративній справі №806/1943/18.

05 березня 2021 року справа № 806/1943/18 передана судовій колегії Сьомого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді: Білої Л.М., суддів Курка О.П. та Гонтарука В.М. для здійснення розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У період з 22 лютого 2021 року по 07.03.2021 року суддя Курко О.П. перебував у відпустці.

У період з 04 березня 2021 року по 12 березня 2021 року суддя Гонтарук В.М. перебував у відпустці.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2020 року судовою колегією у складі головуючого судді: Білої Л.М., суддів Курка О.П. та Гонтарука В.М., заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі №806/1943/18, виданий 26 лютого 2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 6306 грн., оскільки ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року, якою на заявника було накладено вказану санкцію, є єдиним виконавчим документом, який подається Державною судовою адміністрацією України до Державної виконавчої служби.

Надаючи оцінку вказаній позиції позивача, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвалу суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом (ч.ч. 4-5 ст. 374 КАС України).

Отже, питання визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню може бути розглянуто виключно щодо саме виконавчого документа.

Порядок звернення судових рішень в адміністративних судах до виконання врегульовано положеннями ст.373 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За визначенням ч.3 ст.373 КАС України виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що виконавчими документами в адміністративному судочинстві можуть бути виключно виконавчий лист або ухвала суду (у випадках, встановлених цим Кодексом).

Отже, судове рішення у формі ухвали або постанови може бути виконавчим документом виключно у випадку, коли про це прямо вказано у відповідному процесуальному законі.

Спеціальним процесуальним законом в адміністративному судочинстві, яким врегульовано вказане питання є КАС України.

Так, відповідно до приписів ч. 5 ст. 149 КАС України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону).

З огляду на викладене, ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року в частині є виконавчим документом, за якою боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем Державна судова адміністрація України, та підлягає примусовому виконанню.

Вимоги до виконавчого документа визначені ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків), місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, окрім іншого, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Таким чином, для визнання ухвали суду виконавчим документом необхідним є дотримання ряду вимог в процесі оформлення останньої.

При цьому, норми чинного законодавства будь-яких заборон у видачі виконавчого листа на виконання ухвали суду, яка по суті є самостійним виконавчим документом, не встановлено.

Матеріалами справи засвідчується, що на виконання ухвали суду про стягнення з ОСОБА_1 штрафу видано виконавчий лист та направлено його на адресу Державної судової адміністрації України.

27 травня 2020 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №62183403 на підставі виконавчого листа Сьомого апеляційного адміністративного суду, виданого 26 лютого 2020 року.

Тобто виконавчий лист, виданий 26 лютого 2020 року, визнаний державним виконавцем як належний виконавчий документ, який відповідає вимогам закону та підлягає примусовому виконанню.

Судова колегія, аналізуючи норми КАС України та Закону України "Про виконавче провадження" дійшла висновку, що виконавчий лист та ухвала суду, у визначених законом випадках, є рівнозначними виконавчими документами, і відповідно наявність виконавчого листа у справі, де ухвала суду може бути визнана самостійним документом не є порушенням норм чинного законодавства, позаяк виконавчий лист, прийнятий виконавцем до виконання є таким, що відповідає встановленим до нього вимогам.

Тож, підсумовуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що підстав для визнання виконавчого листа №806/1943/18, виданого 26 лютого 2020 року, таким, що не підлягає виконанню, на разі не виявлено, оскільки фактів в підтвердження помилковості його видання або невідповідності останнього встановленим до нього вимогам не встановлено. В межах даної справи виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, є виключно виконавчий лист №806/1943/18, виданий 26 лютого 2020 року, а ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року, якою постановлено застосувати до ОСОБА_1 штраф в сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є процесуальним документом і окремо, як виконавчий документ, ніким до виконання не направлялась.

Заявником таких обставин також не доведено, позаяк подана заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ґрунтується на суб`єктивному тлумаченні ОСОБА_1 норм чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що в КАС України та в Законі України "Про виконавче провадження" визначені чіткі вимоги до виконавчого документа, дотримання яких є обов`язковими для визнання останнього таким, що підлягає примусовому виконанню.

В даному випадку, судом встановлений факт дотримання в межах даної справи вказаних вимог при видачі виконавчого документа, а також факт недоведення заявником обставин, за яких виконавчий документ можливо визнати таким, що не підлягає виконанню, що в сукупності є достатньою підставою для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.