Справа № 280/1390/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 лютого 2021 року (о 13 год. 30 хв.)Справа № 280/1390/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Артоуз О.О.,

за участю секретаря Поліщука Я.В.,

представника позивача Волошиної Є.В.

представника відповідача Попової С.О.

спеціаліста : Голуб О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, ) до Східного офісу Держаудитслужби (49600, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 22, корп.2, ) про визнання недійсним та скасування пунктів вимоги

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі позивач) до Управління східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати недійсною вимогу відповідача від 30.01.2020 №04-08-05-14/344 та скасувати її в частині пунктів 2 та 3.

Ухвалою суду від 03.03.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, підготовче судове засідання призначено на 31.03.2020.

Відповідач позов не визнав, 27.03.2020 надав до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого зазначає, зазначена вимога винесена Управлінням з метою повного усунення виявлених ревізією порушень, попередження їх виникнення надалі та на підставі пункту 1 частини першої статті 8, пункту 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України від 26.01.1993 №2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», пунктів 46, 49, 50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою. її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 №550 (зі змінами), підпункту 7 пункту 4, підпункту 14 пункту 6 Положення про управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, затвердженого наказом Східного офісу Держаудитслужби 29.08.2016 №3. З огляду на зазначене у відзиві відповідач вважає, що вимога 30.01.2020 № 04-08-05-14/344 винесена у порядку та спосіб визначений законодавством, у межах повноважень органів державного фінансового контролю. У задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 31.03.2020 здійснено заміну відповідача у справі, а саме управління східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області на належного Східний офіс Держаудитслужби, розгляд справи відкладено на 30.04.2020.

У зв`язку з продовженням карантинних заходів в України розгляд справи відкладався на 28.05.2020, 23.06.2020, 13.08.2020.

Ухвалою суду від 13.08.2020 провадження у справі зупинено до 15.09.2020 для надання сторонам часу для примирення.

15.09.2020 протокольною ухвалою суду провадження у справі поновлено, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29.09.2020.

Ухвалою суду від 29.09.2020 провадження у справі зупинено для надання сторонам часу для примирення до 22.10.2020.

Ухвалою суду від 22.10.2020 продовжено строк зупинення провадження у справі до 26.11.2020.

Ухвалою суду від 26.11.2020 продовжено строк зупинення провадження у справі для надання сторонам часу для примирення до 19.01.2021.

Протокольною ухвалою суду поновлено провадження у справі, розгляд справи відкладено на 10.02.2021.

Протокольною ухвалою суду від 10.02.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 18.02.2021.

18.02.2021 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи вимоги частини третьої статті 243 КАС України, 18.02.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши пояснення, надані учасниками справи, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до наступного:

Як слідує з матеріалів справи у період з 30.09.2019 по 20.12.2019, з урахуванням терміну зупинення з 14.10.2019 по 22.11.2019, управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за період з 01.07.2017 по 31.08.2019. За результатами ревізії складно Акт від 27.12.2019 №08.05-20/3. Згідно Висновку Акту:

вибірковою ревізією питання «Капітальні інвестиції» у періоді, що підлягав ревізії, встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 185690,31 грн.

ревізією питання «Стан і достовірність бухгалтерського обліку та фінансової звітності» у періоді, що підлягав ревізії, порушень не встановлено.

Акт підписано ТОВ «ЗТМК» 27.12.2019 із запереченнями.

30.01.2020 №04-08-05-14/343 управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області направлено висновки на заперечення до акту ревізії від 27.12.2019 №08.05-20/3.

30.01.2020 за вих. №04-08-05/344 відповідачем направлено на адресу ТОВ «ЗТМК» лист-вимогу «Про усунення порушень», відповідно до якого зазначено, що під час ревізії встановлено порушення законодавства, які наразі не усунуті. На підставі пункту 1 частини першої статті 8, пункту 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», підпункту 9 пункту 4, підпункту 16 пункту 6 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, пунктів 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області вимагає, зокрема:

(п.2) забезпечити відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України відшкодування ТОВ «Котломонтаж» на користь ТОВ «ЗТМК» коштів на суму 185690,31 грн. У разі неможливості забезпечити відшкодування у вказаному порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України;

(п.3) забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України на користь ТОВ «ЗТМК» завданої шкоди (збитків), заподіяних внаслідок не проведення своєчасної претензійно-позовної роботи по стягненню дебіторської заборгованості коштів на суму 13799,60 грн.

Не погоджуючись з вимогою у вказаних частинах позивач звернувся до суду з позовом про визнання вимоги в цій частині протиправною та скасування.

Розглядаючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні регламентовано Законом України від 26 січня 1993 року № 2939-XII "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (далі - Закон №2939-XII).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Відповідно до статті 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, є Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) (пункт 1 Положення про Держаудитслужбу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2016 року № 43; далі - Положення № 43).

У частині другій статті 2 Закону № 2939-XII визначено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Згідно зі статтею 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пунктів 7, 13 частини першої статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Так, відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Частиною другою статті 15 Закону № 2939-XII визначено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Процедура проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання, визначено Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (зі змінами і доповненнями; далі - Порядок № 550).

У пункті 3 Порядку № 550 містяться наступні визначення:

фінансово-господарська діяльність об`єкта контролю - сукупність рішень, дій та операцій, які об`єкт контролю приймає та здійснює в частині володіння, використання та розпорядження фінансовими ресурсами, необоротними та іншими активами;

акт ревізії - це документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати; заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта;

винні особи - це особи, які відповідно до покладених на них обов`язків та законодавства були відповідальні за фінансово-господарські операції, проведені з порушенням законодавства, та/або дії (бездіяльність) яких призвели до такого порушення.

За змістом пунктів 45, 46 Порядку № 550 у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об`єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган державного фінансового контролю з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Відповідно до пункту 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення, зокрема: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз наведених вище положень законодавства дає підстави вважати, що орган державного фінансового контролю уповноважений здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти підконтрольній установі обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства.

Як слідує з матеріалів ревізії, судом встановлено, що ревізією встановлено наступні порушення, зокрема:

на порушення пунктів 6.3.2.2. ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 №293, пункту 3.1 Договору підряду від 15.09.2016 №338 замовником ТОВ «ЗТМК» прийнято у підрядника ТОВ «Котломонтаж» акт приймання виконаних будівельних робіт форми «КБ-2в за березень 2018 року №2 з завищеною вартістю заробітної плати в прямих та загальновиробничих витратах, що призвело до завищення вартості робіт по Договору №38 на загальну суму 185690,31 грн. та до втрат фінансових (матеріальних) ресурсів ТОВ «ЗТМК» на зазначену суму;

на порушення вимог статті 509 Цивільного кодексу України ТОВ «ЗТМК» не скористалося своїм правом вимагати від боржників «ТОВ «Надра Приазов`я», ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД» та ПАТ «Укрвторчермет») виконання їх обов`язку та прострочило терміни, у межах яких могло звернутися до суду з вимого. Про захист свого цивільного права або інтересу, які визначені главою 19 Цивільного кодексу України, внаслідок чого ТОВ «ЗТМК» безповоротно втрачено активи на загальну суму 13799,60 грн., чим Товариству завдано шкоду (збитки) на зазначену суму.

Лист-вимога також містить зазначення про те, що у разі якщо ТОВ «ЗТМК» не забезпечить виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання активів, контролюючий орган має право звернутись до суду в інтересах держави а також до органу управління згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2006 №1673 «Про стан фінансово-бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупцією та контролю за використанням державного майна і фінансових ресурсів».

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органи державного фінансового контролю наділені повноваженнями звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Пунктом 15 частини першої статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що органи державного фінансового контролю наділені повноваженнями порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях.

Також згідно із пунктом 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю.

Таким чином, спірна вимога контролюючого органу є індивідуально-правовим актом, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і в силу закону є обов`язковою до виконання підконтрольною установою, якій вона адресована.

Вказана правова позиція викладена в Постанові ВС від 11.10.2018 по справі № 821/1342/17 (№ в ЄДРСР 77086275).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов`язковою до виконання.

Згідно з абзацом 2 пункту 46 Порядку № 550 про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства об`єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган державного фінансового контролю з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Як слідує з матеріалів ревізії, ревізією встановлено, що на виконання робіт на об`єкті «Цех №12. Капітальний ремонт водогрійного котла ДКВ-10/13 №7 інв.№403420» між TOB «ЗТМК» (Замовник) та TOB «Котломонтаж» (Підрядник) укладено договір підряду від 15.09.2016 №338 (далі - Договір №338).

Так пунктом 3.1 Договору №338 договірна ціна становить 621 599,05 грн та визначена як тверда.

Разом з цим пунктом 3.2 Договору №338 передбачено можливість проведення додаткових робіт що зумовлюють необхідність перевищення договірної ціни. Додатком №1 до договору є Договірна ціна (на суму 621 599,05 грн) з кошторисом та відомістю об`ємів. Ревізією встановлено, що тверда договірна ціна Договору №338 збільшена як за рахунок включення додаткових видів та обсягів робіт, так і за рахунок збільшення рівня заробітної плати за розрядом складності робі 3,8 (3400,00 грн. замість 2300,00 грн.). В ході проведення ревізії спеціалістами управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області взято до уваги пояснення начальника кошторисного відділу ОСОБА_1 щодо обставин уточнення твердої договірної ціни за договором від 15.09.2016 №338, а саме необхідністю виконання додаткових робіт, виконання яких неможливе було передбачити на стадії укладання договору №338. Саме щодо внесення додаткових видів та обсягів робіт по Договору №338 та як наслідок, збільшення вартості Договору №338, спеціалістами Управління зауважень не має. Разом з тим, ревізією встановлено, що при визначення вартості заробітної плати в прямих та загальновиробничих витратах, вказаних в акті приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за березень 2018 року №1 підрядником ТОВ «Котломонтаж» враховано рівень заробітної плати за розрядом складності робіт 3,8 в розмірі 2300 грн. як передбачено твердою договірною ціною до Договору №338. Водночас при визначенні вартості заробітної плати в прямих та загальновиробничих витратах, вказаних в акті приймання виконаних робіт форми №КБ-2в за березень 20-18 року №2 підрядником ТОВ «Котломонтаж» враховано рівень заробітної плати за розрядом складності робіт 3,8 в розмірі 3400 грн. Вказане є порушенням пункту 6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, а саме твердий кошторис (тверда договірна ціна) встановлюється незмінним на весь обсяг будівництва.

Розглядаючи вказане порушення по суті суд зазначає.

Умовами вказаного договору обумовлено, що договірна ціна є твердою і (але) може уточнюватися у випадку проведення додаткових робіт.

При цьому, позивач посилається на положення ст. 321 ГК України. Відповідно до вказаної статті підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалів та устаткування, які мали бути надані підрядником, а також послуг, що надавалися йому третіми особами, підрядник має право вимагати збільшення встановленої вартості робіт, а у разі відмови замовника - розірвання договору в установленому порядку.

Поряд з цим, питання, які містяться у вказаній нормі, врегульовані наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 5 липня 2013 року N 293 "Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013".

Відповідно до положень ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» ціна пропозиції учасника конкурсних торгів (підрядника) розраховується на підставі нормативної потреби в трудових і матеріально- технічних ресурсах, необхідних для здійснення проектних рішень по об`єкту будівництва, та поточних цін на них.

Відповідно до п. 6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 твердий кошторис (тверда договірна ціна) встановлюється незмінним на весь обсяг будівництва з наданням виконавцем робіт гарантій, в тому числі фінансових, щодо реалізації проектних рішень в установлені строки за фіксовану ціну. Уточнення твердих договірних цін можливо лише у випадках, якщо:

а) замовник змінює в процесі будівництва проектні рішення, що призводить до зміни обсягів робіт та вартісних показників;

б) виникають обставини непереборної сили надзвичайні обставини та події, які не можуть бути передбачені сторонами під час укладання договору;

в) змінюється законодавство з питань оподаткування та з інших питань, обов`язкове застосування положень якого призводить до зміни вартості робіт.

Так, як слідує з матеріалів справи, між сторонами договору TOB "ЗТМК" та TOB "Котломонтаж" було укладено Додаткову угоду № 2 від 27.02.2018, в якій було викладено у новій редакції пункт 3.1 договору № 338 від 15.09.2016, а саме: "3.1 Загальна договірна ціна визначається у кошторисах (Додаток 2, Додаток 3) та складає 822101,17 грн. (вісімсот двадцять дві тисячі сто одна гривня 17 копійок), в тому числі ПДВ в сумі 137016,86 грн."

Обставини уточнення договірної ціни за договором № 338 від 15.09.2016, відповідають приписам п. 6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, а саме: а) замовник змінює в процесі будівництва проектні рішення, що призводить до зміни обсягів робіт та вартісних показників.

Додатком №5 до договору передбачено виготовлення вузлів на підставі відповідних креслень, але креслення для виготовлення екранів (фронтального, заднього, бокових лівого та правого) були відсутні у Замовника. У зв`язку з чим було прийняте рішення виготовлення виконувати за зразком демонтованих вузлів. Демонтажні роботи було можливо виконати тільки після закінчення опалювального сезону. Дані зміни призвели до збільшенню переліку (обсягу) робіт, а також зміни технології та термінів виконання робіт.

В акті ревізії зазначено, що згідно з п.6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 твердий кошторис (тверда договірна ціна) встановлюється незмінним на весь обсяг будівництва з наданням виконавцем робіт гарантій, в тому числі фінансових, щодо реалізації проектних рішень в установлені строки за фіксовану ціну. Згідно Додатка 5 до договору, роботи планували виконати до 30.07.2017. але з причин, які не залежали від Підрядника, були змінені строки виконання робіт. Термін виконання робіт за другим етапом було перенесено до березня 2018. При цьому суд зазначає, що вказані зміни та обставини не відображені в акті ревізії.

Відтак, суд погоджується з позицією позивача, що до виникнення додаткових робіт, які не можливо було передбачити під час укладання договору відповідає умовам уточнення твердих договірних цін ДСТУ Б Д. 1.1- 1:2013 п.6.3.2.2 а) замовник змінює в процесі будівництва проектні рішення, що призводить до зміни обсягів робіт та вартісних показників; б) виникають обставини непереборної сили - надзвичайні обставини та події, які не можуть бути передбачені сторонами під час укладання договору.

Також п. 3.2 договору № 338 від 15.09.2016 передбачено можливість проведення додаткових робіт що зумовлюють необхідність перевищення договірної ціни, про що зазначено в акті ревізії. Але не зважаючи на це ревізією, в акті перевірки, додаткові роботи необґрунтовано вказані як завищення вартості виконаних робіт.

Крім того ревізією не зазначено, що згідно п. 6.3.2 договору № 338 від 15.09.2016 Підрядник має також інші права, передбачені договором, Цивільним і Господарськими кодексами України та іншими актами законодавства.

Згідно статті 321 Господарського кодексу України та статті 844 Цивільного кодексу України передбачено, що зміни до твердого кошторису можуть бути внесені лише за погодженням сторін. Погодження двох сторін, стосовно збільшенню обсягів та вартості робіт оформлено шляхом підписання додаткової угоди №2.

Вартість робіт в акті приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за березень 2018 року № 2 повністю відповідає Додатку №3 до додаткової угоди №2, яка є невід`ємною частиною Договору від 15.09.2016 №338.

Також під час дії договору було внесено ряд змін у законодавство, а саме:

Законом України від 06.12.2016 №1774-VI-ІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 1 січня 2017 року, внесено зміни до «Кодексу законів про працю України» та до Закону «Про оплату праці», якими змінено не тільки поняття мінімальної заробітної плати, але і порядок її застосування як розрахункової величини для визначення заробітної плати працівників.

На підставі Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 20.02.2017 №33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2017 за №273/30141, внесені відповідні зміни у "Порядок розрахунку розміру кошторисної заробітної плати, який враховується при визначенні вартості будівництва".

Внаслідок змін у законодавстві Підрядником були направлені листи № 53 від 12.04.2017 та №204 від 30.10.2017 на адресу TOB „3TMK» з проханням виконати перерахунок договірної ціни з урахуванням рівня заробітної плати на рівень 3400,00 грн. Рівень заробітної плати 3400,00 грн. був узгоджений тільки для робіт, які були виконані пізніше графіка з вини Замовника. Прийняте рішення відповідає вимогам ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 п.6.3.2.2.

Слід зазначити, що обставини які призвели до уточнення твердої договірної ціни за договором від 15.09.2016 №338 відповідають випадкам, які викладені п.6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1- 1:2013. При цьому п.6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та іншими пунктами цього стандарту, а також чинним законодавством відсутня заборона збільшення рівня заробітної плати при уточненні твердої договірної ціни у випадках передбачених стандартом.

Враховуючи все вищенаведене, суд зазначає, що в Акті ревізії відповідачем не надано будь-яких нормативних обґрунтувань щодо внесених змін до договору та обґрунтування встановлених у змінах розрахунків. Всі виявлені порушення ґрунтуються лише на поясненнях начальника кошторисного відділу. При цьому ревізією не надано оцінки перевіркам податкової служби за спірний період та фактично здійснено перевірку суто податкових відносин між позивачем та його контрагентом.

Щодо наступного виявленого порушення вимог статті 509 Цивільного кодексу України, а саме те що ТОВ «ЗТМК» не скористалося своїм правом вимагати від боржників («ТОВ «Надра Приазов`я», ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД» та ПАТ «Укрвторчермет») виконання їх обов`язку та прострочило терміни, у межах яких могло звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, які визначені главою 19 Цивільного кодексу України, внаслідок чого ТОВ «ЗТМК» безповоротно втрачено активи на загальну суму 13799,60 грн., чим Товариству завдано шкоду (збитки) на зазначену суму, суд зазначає наступне.

Так, згідно Акту, ревізією зазначено, що згідно з наданими до ревізії службових записок відповідальними особами за проведення претензійно-позовної роботи по стягненню дебіторської заборгованості є:

з ТОВ «ПКФ «Рома ЛТД», що виникла у березні 2014 року економіст ОСОБА_2 , яка на даний час звільнена;

з ПАТ «Укрвторчормет»,що виникла у листопаді 2011 року начальник управління збуту ОСОБА_3 та економіст ОСОБА_4 , які на денний час звільнені;

з ТОВ «Надра Приазов`я», що виникла в листопаді 2014 року в.о. начальника управління постачання ОСОБА_5 , якого пунктом 3.2. протоколу засідання з інвентаризації дебіторської заборгованості від 03.06.2016 №98 було зобов`язано підготувати службову записку та документи для проведення претензійно-позовної роботи з ТОВ «Надра Приазов`я». На даний час ОСОБА_5 звільнений.

Начальник юридичного відділу ТОВ «ЗТМК» ОСОБА_6 пояснив, що стосовно вказаних контрагентів робота не велась у зв`язку із відсутністю достатніх підстав та економічної обґрунтованості, що відображено у поясненнях начальника юридичного відділу ТОВ «ЗТМК» ОСОБА_6 у додатку 19 до Акту.

У зв`язку з чим відповідач вимагає від позивача забезпечити відшкодування відповідно до норма статей 130-136 КЗпП України на користь ТОВ ЗТМК завданої шкоди (збитків), заподіяних внаслідок не проведення своєчасної претензійно-позовної роботи по стягненню дебіторської заборгованості коштів на суму 13799,60 грн.

Суд зазначає, що відповідно до глави 9 КЗпП України встановлено гарантії при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації.

Вказаними статтями передбачено порядок та умови матеріальної відповідальності працівника.

Відповідно до п. 2 Положення про Державну аудиторську службу України затвердженого Постановою КМУ від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення). Держаудитслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Підпунктом 23 пункту 6 Положення, Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Суд зазначає, що ні в акті ревізії, ні у вимозі відповідачем не зазначено саме як і у якому порядку було визначено розмір заданих збитків шкоди ТОВ "ЗТМК", також не наведено жодної методики відповідно до якої мають визначатися завдані збитки (шкода). Крім того не встановлено матеріально відповідальну особу, що відповідно вимог статей 130-136 КЗпП України повинні нести відповідальність за не проведення своєчасної претензійно-правової роботи.

З огляду на викладене, суд зазначає, що спірна вимога, як індивідуально-правовий акт, в силу закону обов`язкова до виконання підконтрольною установою, проте прийнята з порушенням вимог закону щодо її змісту, оскільки є неконкретизованою, та підлягає скасуванню в частині.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

З врахуванням вимог частини першої статті 139 КАС України на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 2102 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, ) до Східного офісу Держаудитслужби (49600, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 22, корп.2, ) про визнання недійсним та скасування пунктів вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправної та скасувати вимогу Східного офісу Держаудитслужби від 30.01.2020 №04-08-05-14/344 та скасувати її в частині пунктів 2 та 3.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, ) судовий збір у розмірі 2102 гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Східного офісу Держаудитслужби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено у повному обсязі 16.03.2021.

Суддя О.О. Артоуз