Справа № 580/3104/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3104/20 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор" до Державної служби геології та надр України про скасування припису та наказу, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор" звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про:

- визнання протиправним та скасування припису №153-14/06 від 05.02.2020, складеного Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України;

- визнання протиправним та скасування наказу від 24.04.2020 №136 "Про поновлення дії, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів" в частині пункту 4 Додатку №2 Наказу №136, яким було зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №6101 від 04.03.2016;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невчинення дій з поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами №6101 від 04.03.2016 та зобов`язання Державної служби геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами №6101 від 04.03.2016, виданого позивачу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано припис №153-14/06 від 05.02.2020, складений Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, в частині зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор" отримати висновок з оцінки впливу на довкілля (відсутня державна екологічна експертиза) діяльності з видобування корисних копалин ділянки "Катеринопільський елеватор" Звенигородсько-Катеринопільського родовища питних підземних вод (свердловини №№490, 6/3393, 8/63, 8/83, 253); визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 24.04.2020 №136 "Про поновлення дії, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів" в частині зупинення дії спеціального дозволу №6101 від 04.03.2016, виданого товариству з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор". В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу позивача, за змістом яких зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2016 Державною службою геології та надр України (відповідач у справі) товариству з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор" (позивач у справі) був виданий спеціальний дозвіл №6101 на користування надрами. Мета користування надрами: видобування питних підземних вод для господарського-питного водопостачання за умови здійснення водопідготовки та виробничих потреб. Назва родовища: ділянка "Катеринопільський елеватор" Звенигородсько-Катеринопільського родовища (свердловини №№490, 6/3393, 8/63, 8/83, 253).

08.01.2020 відповідачем прийнято наказ №6, яким наказано провести планові перевірки діяльності надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватись державний геологічний контроль у лютому 2020 року.

У пункті 7 Переліку надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватись державний геологічний контроль у лютому 2020 року, який є додатком наказу №6 від 08.01.2020 зазначений позивач та предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення надр та раціонального і ефективного використання надр України (видобування підземних вод, лікувальних грязей, ропи та розсолів).

За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр був складений акт №06-02/27/2020-08/п(27) від 05.02.2020 та видано припис №153-14/06 від 05.02.2020.

З припису №153-14/06 від 05.02.2020 вбачається, що згідно акту №06-02/27/2020-08/п(27) від 05.02.2020 були виявлені наступні порушення вимог законодавства у сфері надрокористування:

- проект розробки (технологічна схема) ділянки "Катеринопільський елеватор" Звенигородсько-Катеринопільського родовища питних підземних вод не погоджений з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в частині додержання вимог законодавства про надра, чим не виконано пункт 4 особливої умови спеціального дозволу на користування надрами №6101 від 04.03.2016 (виконання умов Держгірпромнагляду України №4089/0/3.1-12/б/14 від 27.05.2014) в частині погодження проекту (технологічної схеми) розробки родовища з органами Держгірпромнагляду та пункт 3 Програми робіт (строк проведення 3-4 кв. 2016 року) (стаття 51 Кодексу України про надра, абзац 1 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України №615);

- не оформлено документи, що посвідчують право користування (власності) земельною ділянкою для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, де розміщені свердловини №№490, 6/3393, 8/63, 8/83, 253 (частина 2 статті 18 Кодексу України про надра, абзац 5 частини 2 статті 16 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення");

- зони санітарної охорони водозабору ТОВ "Катеринопільський елеватор" не встановлені місцевими радами на їх території та не погоджені з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласною адміністрацією з питань охорони навколишнього природного середовища, чим не виконано пункт 2 Програми робіт видобування питних підземних вод Звенигородсько-Катеринопільського родовища ділянки "Катеринопільський елеватор", що є Додатком №2 до Угоди про умови користування надрами від 04.03.2016 №6101, термін виконання 2-3 кв. 2016 року (абзац 1 пункту постанови Кабінету Міністрів України №615, частина 2 статті 93 Водного кодексу України);

- не виконується пункт 5 Програми робіт видобування питних підземних вод Звенигородсько-Катеринопільського родовища ділянки "Катеринопільський елеватор", що є Додатком №2 до Угоди про умови користування надрами №6101 від 04.03.2016, в частині затвердження запасів підземних вод в ДКЗ України, термін виконання 1 кв. 2019 року (абзац 1 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України №615);

- не отримано висновок з оцінки впливу на довкілля (відсутня державна екологічна експертиза) діяльності з видобування корисних копалин ділянки "Катеринопільський елеватор" Звенигородсько-Катеринопільського родовища питних підземних вод (свердловини №№490, 6/3393, 8/63, 8/83, 253) (стаття 151 Кодексу України про надра, пункт 5 частини 2 статті 3, пункт 15 частини 2 статті 3, абзац перший пункт 3 частини 3 статті 3, абзац 10 пункту 3 частини 3 статті 3, пункт 6 частини 1 статті 15, частина 3 статті 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля");

- щорічно не подаються до Держгеонадр копії паспортів артезіанських свердловин (абзац 2 пункту 3 постанова Кабінету Міністрів України №963);

- суб`єкт господарювання в тримісячний строк з дати отримання спеціального дозволу на користування надрами не подав заяву до Державної служби геології та надр України про надання доступу до автоматизованої системи обліку (пункт 9 наказу №110);

- звітність за формою 7-гр (підземні води) за 2019 рік складено не за встановленими вимогами (пункт 3 частини 1 статті 53 Кодексу України про надра, пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України №75, наказ №97);

- не представлено паспорти контрольно-вимірювальних приладів (засобів вимірювання) та відсутня інформація про здійснення періодичної державної метрологічної повірки контрольно-вимірювальних приладів (засобів вимірювання).

Приписом №153-14/06 від 05.02.2020 позивача зобов`язано у строк до 09.03.2020 усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

Відповідач наказом №136 від 24.04.2020 зупинив дію спеціального дозволу на користування надрами №6101 від 04.03.2016 та позивачу надано 30 календарних днів для усунення порушень.

Позивач звернувся до відповідача з листом №498 від 17.07.2020 щодо поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами №6101 від 04.03.2016. В обґрунтування підстав для поновлення дії спеціального дозволу зазначив, що ним було усунуто порушення, визначені приписом №153-14/06 від 05.02.2020.

Відповідач листом №10967/01/07-5-20 від 22.07.2020 відмовив позивачу у поновленні дії спеціального дозволу у зв`язку з не усуненням позивачем одного порушення, а саме: відсутній висновок з оцінки впливу на довкілля (державна екологічна експертиза).

Вважаючи припис про усунення порушень №153-14/06 від 05.02.2020, наказ від 24.04.2020 №136 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №6101 від 04.03.2016 та бездіяльність щодо поновлення дії вказаного спеціального дозволу користування надрами протиправними, позивач звернувся до суду.

Спірні відносини врегульовані Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877), який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2015 №1174 (далі - Положення №1174).

Відповідно до п. 4, п.п. 9,10 Положення №1174 Державна служба геології та надр України відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), зупиняє або анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Також згідно з п.п. 12 п. 4 Положення №1174 Державна служба геології та надр України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Відповідно до ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, процедура видачі якого передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 №615 (далі - порядок №615).

Отже до повноважень відповідача відносяться повноваження щодо державного геологічного контролю, зупинення та поновлення в установленому порядку дії спеціальних дозволів на користування надрами.

З листа відповідача №10967/01/07-5-20 від 22.07.2020 вбачається, що підставою для відмови у поновленні позивачу дії спеціального дозволу на користування надрами №6101 від 04.03.2016 стало не усунення порушення, зазначеного в пункті 5 припису №153-14/06 від 05.02.2020, а саме: не отримання висновку з оцінки впливу на довкілля (відсутня державна екологічна експертиза) діяльності з видобування корисних копалин ділянки "Катеринопільський елеватор" Звенигородсько-Катеринопільського родовища питних підземних вод.

Решта порушень, зазначених в приписі №153-14/06 від 05.02.2020, позивачем усунені до подання позовної заяви, що визнається відповідачем.

На час видачі позивачу спеціального дозволу №6101 від 04.03.2016 Кодекс України про надра не містив приписів щодо надання надр у користування з урахуванням результатів оцінки впливу на довкілля.

В подальшому Кодекс України про надра був доповнений статтею 151 згідно із Законом України №2059-VIII від 23.05.2017, якою визначено, якщо користування надрами пов`язане з провадженням діяльності, визначеної Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", надання їх у користування здійснюється з урахуванням результатів оцінки впливу на довкілля.

18.06.2017 набрав чинності Закон України "Про оцінку впливу на довкілля" №2059-VIII від 23.05.2017. (далі - Закон №2059).

Законом №2059 врегульовані правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 1 Закону №2059 планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №2059 здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Частиною 2 статті 17 Закону №2059 визначено, що дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону.

Пунктом 22 частини 2 статті 3 Закону №2059 визначено, що перша категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, включає розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1 - 21 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 14 частини 3 статті 3 Закону №2059 визначено, що друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1 - 13 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, згідно вказаних норм, дія Закону №2059 поширюється на надрокористувачів, які отримали спеціальні дозволи до набрання ним чинності, у разі проведення ними планованої діяльності, передбаченої пунктом 22 частини 2 та пунктом 14 частини 3 статті 3 Закону №2059.

Судом встановлено, що спеціальний дозвіл на користування надрами №6101 був виданий позивачу 04.03.2016, тобто до набрання чинності Законом №2059. Відповідач не довів, що позивач після набрання чинності Законом №2059 проводив плановану діяльність, передбачену пунктом 22 частини 2 та пунктом 14 частини 3 статті 3 Закону №2059.

Таким чином, після набрання чинності Законом №2059 у позивача не виник обов`язок отримання висновку з оцінки впливу на довкілля (державна екологічна експертиза), тому припис №153-14/06 від 05.02.2020 в частині зобов`язання позивача отримати висновок з оцінки впливу на довкілля та наказ №136 від 24.04.2020 в частині зупинення дії спеціального дозволу №6101 від 04.03.2016 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Оскільки скасування наказу №136 від 24.04.2020 тягне за собою поновлення дії спеціального дозволу №6101 від 04.03.2016, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо вчинення дій з поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами №6101 від 04.03.2016 та зобов`язання поновити дію вказаного спеціального дозволу задоволенню не підлягають як передчасні.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Г.В.Земляна

суддя В.В.Файдюк