Справа № 200/9945/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року справа №200/9945/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційні скарги Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року та додаткове рішення від 21 грудня 2020 року у справі № 200/9945/20-а (головуючий І інстанції Смагар С.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», позивач) звернулося до суду з позовом до Азовської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 8 травня 2020 року № UA700050/2020/000015/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 8 травня 2020 року № UA700050/2020/00020.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Азовської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 8 травня 2020 року № UA700050/2020/000015/2; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 8 травня 2020 року № UA700050/2020/00020 (т. 2 а.с. 84-91).

02.12.2020 року до суду надішла заява позивача про стягнення витрат на правничу допомогу (т. 2 а.с. 96-107).

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року стягнуто з бюджетних асигнувань Азовської митниці Держмитслужби на користь ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1261,20 грн. (т. 3 а.с. 78-80).

Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, неповне з`ясування обставин (т.3 а.с. 83-91).

Апелянт вважає, що декларант зобов`язаний доводи та підтверджувати заявлену митну вартість товару та доводити відсутність впливу факту взаємозв`язку на ціну товару, що декларується за основним методом.

Відповідачем подано апеляційну скаргу на додаткове рішення суду, в якій просив скасувати додаткове рішення та відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись, що заявлена до стягнення сума є неспівмірною зі складністю справи (т.3 а.с. 124-128).

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду без змін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційних скарг та відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішень, виходячи з наступного.

ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» зареєстроване платником податку на додану вартість.

1 серпня 2015 року між Metinvest International (продавець) та позивачем (покупець) укладено контракт № 089SL-02/554 на постачання феросплавної продукції, за п. 2.2 якого кількість, ціна та технічні характеристики повинні відповідати специфікаціям до контракту (т. 1 а.с. 35-45).

7 січня 2019 року між Metinvest International та позивачем була укладена специфікація № 9 до контракту, згідно якого продавець продає, а покупець покупає Фероніобій в кількості 500 МТ +/- 10% (+опціон Покупця 200 МТ/квартал). Постачання здійснюється автомобільним транспортом. Строк постачання 1-4 квартали 2020 року. Вартість за 1 кг чистого ніобію в сплаві - 32,89 Евро, на умовах СРТ Маріуполь згідно Інкотермс 2010, умови платежу: на протязі 60 календарних днів з моменту поставки товару (т. 1 а.с. 53-54).

8 травня 2020 року позивачем в підтвердження митної вартості товару за основним методом - першим (за ціною договору (контракту), у відповідності до статті 53 МК України, при митному оформленні Фероніобію, належним чином і в повному обсязі були виконані вимоги частини 2 статті 53 МК України, і надані відповідачу документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість вказаного товару, а саме: контракт № 089SL-02/554 від 1 серпня 2015 року з додатковими угодами № 3 від 4 липня 2016 року, № 4 від 27 грудня 2016 року, № 8 від 18 грудня 2018 року, № 9 від 30 грудня 2019 року та специфікацією № 9 від 7 січня 2020 року, митна декларація № UA700050/2020/003083 від 8 травня 2020 року, сертифікат якості - сертифікат аналізу б/н від 28 квітня 2020 року, сертифікат якості - сертифікат аналізу б/н від 30 квітня 2020 року, пакувальний лист б/н від 28 квітня 2020 року, рахунок-фактура (інвойс) № 93216563 від 30 квітня 2020 року, автотранспортна накладна № 2002347 від 30 квітня 2020 року, супровідний документ Т1 20NL00855125D5А3 від 30 квітня 2020 року, декларація про походження товару - № 93216563 від 30 квітня 2020 року, розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 28 січня 2020 року, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість - рахунок № 90024699 від 28 квітня 2020 року, договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається - № 20160331 від 31 березня 2016 року, договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається - СВ/МІ від 1 серпня 2015 року, договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається - специфікація № 17 до договору № 20160331 від 31 березня 2016 року, договір про надання послуг митного брокера № 089лт/002/2012 від 22 березня 2012 року (т. 1 а.с. 35-109).

Митне оформлення імпортованого товару здійснювалося позивачем через свого представника - компанію ТОВ «МЕТІНВЕСТ ШІППІНГ» згідно договору про надання послуг на митне декларування товарів.

08.05.2020 року Азовською митницею ДМС прийнята картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA700050/2020/000015/2 (т. 1 а.с. 25-26).

08.05.2020 року Азовською митницею ДМС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА UA700050/2020/00020 з огляду на непідтвердження заявленої митної вартості (т. 1 а.с. 27-29).

Згідно пункт 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому МК України.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (пункт 2 статті 52 МК України).

Згідно п. 4 статті 53 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

За змістом ч. 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Частина 1 статті 58 МК України та пункт «а» статті 1 «Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року» передбачають визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, що імпортуються, у разі якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

При визначенні позивачем митної вартості товарів були відсутні обмеження, зазначені у пунктах 1-4 частини 1 статті 58 МК України та пункті «а» статті 1 «Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», тому позивач правомірно та обґрунтовано, маючи в своєму розпорядженні усі необхідні документи, які базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, обрав 1 метод визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Згідно статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена частиною 2 статті 58 МК України. Так, відповідно до вказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем (в даному випадку - позивачем) оцінюваних товарів на користь продавця (в даному випадку - нерезидент позивача) (статті 58 МК України). Першоосновою митної вартості відповідно до «Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року» є теж «вартість угоди» - тобто ціна, фактично сплачена або така, що підлягає сплаті за товари, продані на експорт до країни імпорту.

В даному випадку на підставі пункту 5.1. контракту № 089LS-02/554 від 1 серпня 15 року та специфікації № 9 від 7 січня 2020 року оплата здійснюється на протязі 60 календарних днів з моменту поставки товару у м. Маріуполь. Позивач, при митному оформленні імпортних товарів за митною декларацією № UA700050/2020/003083 від 8 травня 2020 року, визначив митну вартість імпортованого товару - фероніобію за основним першим методом визначення митної вартості товарів, на виконання вимог статтей 52, 53, 57, 58 МК України - за ціною договору, що вбачається з наступного.

Позивач 1 серпня 2015 року уклав зовнішньоекономічний контракт № 089LS-02/554, предметом якого є поставка фероніобію. Відповідно до підпункту 5.1, 5.2 контракту, ціна на товар встановлюється в Евро і вказується у специфікаціях до контракту. Відповідно до специфікації № 9 від 7 січня 2020 року до контракту вартість товару - фероніобію за 1 кг чистого ніобію в сплаві - 32,89 Евро. В якості підтвердження митної вартості товару, позивачем був наданий рахунок-фактура (інвойс) № 93216563 від 30 квітня 2020 року (12940,00 кг ціна в доларах Евро 32,89 Евро за 1 кг).; загальна сума за рахунком 425 596.60 Евро (12940,00кг х 32,89 Евро). Тобто, відповідно до положень статей 52, 53, 57, 58 МК України, сума - 425 596.60 Евро - є сумою митної вартості товару за ціною договору, визначена позивачем при митному оформленні за митною декларацією № UA700050.2020.003083 від 8 травня 2020 року. Так, у даному випадку позивачем, на виконання вимог пункт 2 статті 52 МК України, відповідачу були надані документи які саме, базувалися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню - специфікація № 9 від 7 січня 2020 року до контракту з зазначеною вартістю товару - фероніобію за 1 кг чистого ніобію в сплаві - 32,89 Евро та рахунок-фактура (інвойс) № 93216563 від 30 квітня 2020 року, в якому також чітко зазначалася ціна за 1 кг (32,89 Евро за 1 кг).

На думку суду, зазначені документи, надані позивачем, на виконання статей 52, 53, 57, 58 МК України, були достатніми документально підтвердженими, обґрунтованими для визначення відповідачем митної вартості товару за першим (основним) методом у відповідності статей 57, 58 МК України, належним чином підтверджували митну вартість товару, кількісні і якісні його характеристики. Таким чином, відповідач, отримавши зазначені документи від позивача, мав реальну можливість і був зобов`язаний визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості товарів на підставі статей 57, 58 МК України.

Верховний Суд в постанові № 801/9143/13-а від 19 вересня 2019 року зазначив, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. Отже з аналізу положень Митного кодексу України, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. Відтак приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності». Аналогічна правова позиція зазначена у постанові від 24 вересня 2019 року по справі № 825/848/17, від 20 вересня 2019 року по справі № 820/11574/15.

На думку відповідача, при здійсненні аналізу ціни на фероніобій у якості ризиків заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість спірного товару, що викликає певні сумніві у правильності визначення позивачем митної вартості на фероніобій, зазначає про те, що існуючий взаємозв`язок між продавцем та покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. Зазначені обставини були наведені відповідачем в повідомлені від 8 травня 2020 року в якості обґрунтування вимоги щодо надання додаткових документів декларантом, на підставі пункту 4 статті 53 МК України.

Колегія суддів зазначає, перелік неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість спірного товару чітко передбачений вимогами митного законодавства - а саме, це наявність розбіжностей, наявність ознак підробки; якщо такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; якщо такі документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В спірних правовідносинах прикладом розбіжностей могло бути наявність різної вартості товару у договірної документації (контракт, специфікації) та в рахунку-фактурі (інвойсі), що у даному випадку було відсутнє.

У зв`язку з чим, вплив існуючого взаємозв`язку між продавцем та покупцем на заявлену декларантом митну вартість не є неповнотою та/або недостовірністю відомостей про митну вартість спірного товару в розумінні вимог митного законодавства.

Крім того, була відсутність впливу існуючого взаємозв`язку між продавцем та покупцем на заявлену декларантом митну вартість. Зазначене підтверджується формою декларації митної вартості, де у графі 9а зазначено, що продавець і покупець є пов`язані між собою особи, у графі 9б наведено, що взаємозв`язок продавця та покупця не вплинули на ціну товару.

Як встановлено вище, в якості підтверджуючих документів декларантом було надано: контракт № 089LS-02/554 від 1 серпня 2015 року з додатковими угодами № 3 від 4 липня 2016 року, № 4 від 27 грудня 2016 року, № 8 від 18 грудня 2018 року, № 9 від 20 грудня 2019 року та специфікацією № 9 від 7 січня 2020 року, рахунок-фактура (інвойс) № 93216563 від 30 квітня 2020 року, в яких чітко була зазначена ціна, за якою було продано товар Фероніобій за ціною 32,89 Евро/кг.

Декларантом відповідачу були надані підтверджуючи документи, що «CBMM Europe» продає «METINVEST INTERNATIONAL SA», товар Фероніобій за ціною 30,30 Евро/кг, а саме контракт № СВ/МІ-1 від 1 січня 2015 року між «CBMM Europe» та «METINVEST INTERNATIONAL SA», контракт № 20160331 від 31 березня 2016 року між «CBMM Europe» та «METINVEST INTERNATIONAL SA», специфікація № 17 до договору № 20160331 від 31 березня 2016 року, калькуляція ціни із зазначенням ціни закупки 30,3 євро/кг N6, інші витрати - 2,41 євро/кг N6, ціна постачання на адресу ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» - 32,89 Евро/кг N6, інвойс «СВММ Еигоре ВУ» N2 90024699 від 28.04.2020р., де зазначено постачальник - ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» (тобто це підтверджує що це пряма поставка на експорт в Україну).

Контракт № 220160331 від 31 березня 2016 року між «CBMM Europe» та «METINVEST INTERNATIONAL SA» - це діючий Контракт, на підставі якого згідно Специфікації № 17 до договору № 20160331 від 31 березня 2016 року була здійснена поставка фероніобію від «CBMM Europe» «METINVEST INTERNATIONAL SA» за ціною 30,3 євро/кг N6, який в свою чергу, «METINVEST INTERNATIONAL SA» поставил ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» за ціною 32,89 Евро/кг. Тобто за ціною, яка не с нижчою, що виключає наявність впливу щодо митної вартості спірної продукції.

Таким чином, відповідачу на виконання вимог митного законодавства безпосередньо при митному оформлені одночасно з митною декларацією декларантом були надані вищезазначені документи, що підтверджується карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA700050/2020/000020 від 8 травня 2020 року та самою митною декларацією UA700050.2020.003083 від 8 травня 2020 року в якої зазначені дані документи, які в повній мірі належним чином підтверджували вартість операції при продажу покупцем. Вказані обставини саме підтверджують відсутність впливу існуючого взаємозв`язку між продавцем та покупцем на заявлену декларантом митну вартість.

Згідно ч. 4 статті 53 МК України декларант надає додаткові документи, якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Наявність факту того, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів (частина 12 стаття 58 МК України).

Згідно п.п. 13-15 статті 58 МК України орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце, адже у разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Відповідач на виконання вимог діючого митного законодавства не надав позивачу жодних обґрунтованих підстав вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. Відповідач в повідомлені від 8 травня 2020 року лише висказав свою суб`єктивну думку про те, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, а в чом саме виразився цей вплив відповідач не зазначив взагалі.

На підставі вимог частини 13-15 статті 58 МК України вважається, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів, оскільки відповідач на виконання зазначеної норми права, не надав письмових обґрунтувань наявності впливу.

Враховуючи відсутність зазначеного впливу, у відповідача були відсутні правові підстави для запиту у позивача додаткових документів на підставі частини 4 статті статті 53 МК України/

Однак, відповідач, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, в порушення вимог МК України, фактично, не давши належної оцінки можливості визначення митної вартості за наданими позивачем документами, з використанням основного методу, формально, звернувшись до пункту 4 статті 53 МК України, без наявності відповідних підстав одразу запросив у позивача повідомленням від 8 травня 2020 року додаткові документи.

Крім того, відповідачем при здійсненні митних формальностей за декларацією UA700050/2020/003083 від 8 травня 2020 року встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість спірного товару, що викликало певні сумніві у правильності визначення позивачем митної вартості, а саме: оскільки фероніобій належить до категорії товарів, вартість яких публікуються світовими інформаційними агентствами, які узагальнюють відомості щодо цін на світових біржах, то відповідно до розділу 3 «Методичних рекомендацій щодо робвіди посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених наказом ДФСУ від 11 вересня 2015 року (надалі - Методичні рекомендації) відповідач провів порівняльний аналіз вартості товару, заявленого декларантом (фероніобію на рівні 32.89 Евро/кг) із значенням біржових квідирувань сайту «Asian Metal».

Такі дії відповідача є грубим порушенням вимог діючого митного законодавства, в тому числі, і зазначених Методичних рекомендацій.

За митною декларацією № UA700050/2020/003083 від 8 травня 2020 року декларантом визначену митну вартість фероніобію на рівні 32.89 Евро/кг. Порівняльний аналіз вартості товару, проведений відповідачем відповідно до розділу 3 Методичних рекомендацій, полягає у наступному - згідно інформації сайту «Asian Metal» розрахунок вартості феронібію згідно «Asian Metal» відповідно до квідирувань за період 10 днів, що передують складанню специфікації № 9 від 7 січня 2020 року до зовнішньоекономічного контракту № 08915-02/554 від 1 серпня 2015 року складає 33,8188 Евро/кг.

Відповідач при здійснені аналізу ризиків відповідач взагалі не міг застосовувати дані інформації сайту «Asian Metal», оскільки це є грубим порушенням вимог розділу 3 Методичних рекомендацій, у зв`язку з тим, що розділ 3 Методичних рекомендацій передбачає, що при здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатку (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту).

В порушення зазначеного пункту відповідач порівнює ціну, заявлену декларантом не з біржовими котируваннями, а з інформацією інтернет-ресурсу - сайту «Asian Metal». Відповідач розглядає задекларований товар - Фероніобій, як товар, що є об`єктом біржової торгівлі. Однак, ресурс «Asian Metal», не здійснює біржову торгівлю товарами, а є лише інформаційним ресурсом, що аналізує ринкові ціни. Тому не доведено, що інформація цього ресурсу базується саме на біржових котируваннях.

Застосування до спірних правовідносин інформації сайту «Asian Metal» є грубим порушенням вимог МК України, оскільки дані розміщені в даному інформаційному ресурсі стосуються виключно операцій, які носять разовий характер та незначний об`єм реалізації продукції, зокрема до 50 т. В той час ,як згідно до умов контракту між METINVEST INTERNATIONAL SA та позивачем, який є довгостроковим та передбачає поставку лише по одній Специфікації № 9 від 7 січня 2020 року - 480 тн.

Крмі того, виявлення відповідачем при порівнянні іншої ціни на задекларований товар - фероніобій на підставі сайту «Asian Metal» 33,8188 Евро/кг з визначеною декларантом на підставі умов контракту ціною 32.89 Евро/кг не є ризиками заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість спірного товару, що викликає певні сумніві у правильності визначення позивачем митної вартості, не є підставою для витребування у декларанта додаткових документів на підставі пункту 3 статті 53 МК України, який передбачає, що у разі якщо документи, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, оскільки як свідчать матеріали справи документи, які були надані позивачем для митного декларування - специфікація № 9 від 7 січня 2020 року до контракту вартість товару - фероніобію за 1 кг чистого ніобію в сплаві - 32,89 Евро та рахунок-фактура (інвойс) № 93216563 від 30 квітня 2020 року (12940 кг ціна в доларах Евро 32,89 Євро за 1 кг).; загальна сума за рахунком - 425596,60 Євро (12940 кг х 32,89 Євро). Не містили ніяких розбіжностей числових значень складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари - а саме, ціни 32,89 Євро/кг.

Відповідач безпідставно в повідомлені від 8 травня 2020 року зазначив, що відповідно до вимог частини 3 статті 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості товару по митної декларації від 8 травня 2020 року № UA700050/2020/003083 позивачу необхідно надати наступні додаткові документи, якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування - страхові документи; а також документи, що містять відомості про вартість страхування, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість товару, при цьому ніяким чином не мотивуючи неможливість визначення митної вартості без надання саме цих документів.

Як встановлено вище, надані позивачем документи у повному обсязі та достатньою мірою підтверджували факт визначення митної вартості товару за першим (основним методом) - за ціною договору, крім того, ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість спірного товару, що викликало певні сумніві у правильності визначення позивачем митної вартості був відсутній з вищенаведених підстав, у зв`язку з чим, вказані дії відповідача по наданню позивачем додаткових документів були незаконними, оскільки надані позивачем документи не містили розбіжностей, наявних ознак підробки та вичерпно містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів.

Крмі того, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копії митної декларації країни відправлення, висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформація біржових організацій про вартість товару, яку запросив відповідач не є первинним чи розрахунковим документом та, відповідно, згідно з частиною другою статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів. Більш того, декларант під час митного оформлення імпортованого товару надав рахунок-фактура (інвойс) № 93216563 від 30 квітня 2020 року (12 940,00кг ціна в доларах Евро 32,89 Евро за 1 кг). загальна сума за рахунком - 425 596,60 Евро (12 940,00кг х 32,89 Евро), який підтверджують вартість понесених позивачем витрат на покупку фероніобію по контракту № 0891-5-02/554 від 8 січня 2015 року.

Згідно вимог митного законодавства митним органом можуть бути витребувані додаткові документи: 1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 52 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки; 2) якщо такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 3) якщо такі документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Вказані обставини є виключними підставами для витребування додаткових документів. Водночас тлумачення таких підстав контролюючим органом без належного обґрунтування є протиправним.

Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Із системного аналізу приписів Розділу III («Митна вартість товарів та методи її визначення») Митного кодексу України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості. Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19 вересня 2019 року по справі № 810/2146/18, від 13 вересня 2019 року по справі № 813/4202/16, від 3 жовтня 2019 року по справі № 815/5315/16, від 19 вересня 2019 року по справі № 801/9143/13-а, від 24 вересня 2019 року по справі № 825/848/17, від 20 вересня 2019 року по справі № 820/11574/1, від 11 червня 2019 року по справі № 804/7761/15.

Крім того, відповідач у повідомлені від 8 травня 2020 року, рішенні про коригування митної вартості товарів № UA700050/2020/000015/2 від 8 травня 2020 року та картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA700050/2020/00020 від 8 травня 2020 року обрав останній метод визначення митної вартості - 2г резервний. При цьому в якості джерела інформації для визначення митної вартості були використані відомості щодо рівня цін на фероніобій сайту «Asian Metal», що відобразилося в рішенні відповідача від 8 травня 2020 року - «вартість фероніобію згідно Asian Metal за період 10 днів, що передує даті: 6 січня 2020 року -33,7069 ЕІЖ/кг N6, 3 січня 2020 року - 33,7069 ЕІЖ/кг N6, 2 січня 2020 року -33,7069 ЕІЖ/кг N6, 31 грудня 2019 року -33,7069 ЕІЖ/кг N6, 30 грудня 2019 року - 33,7069 ЕІЖ/кг N6, 27 грудня 2019 року -33,9350 ЕІЖ/кг N6, 26 грудня 2019 року - 33,9350 ЕІЖ/кг N6, 25 грудня 2019 року - 33,9503 ЕІЖ/кг N6, 24 грудня 2019 року - 33,9503 ЕІЖ/кг N6, 23 грудня 2019 року - 33,8830 ЕІЖ/кг N6, середнє значення за вміст 1 кг ніобію -33,8188 ЕІЖ.

Крім того, в якості джерела інформації для визначення митної вартості були використані відомості за митною декларацією від 19 лютого 2020 року № UA110150/2020/002625 за ціною 36,4547 євро за кг ніобію, на підставі якої відповідач визначив митну вартість в рішенні про коригування митної вартості товарів № UA700050/2020/000015/2 від 8 травня 2020 року.

Згідно із зазначеними джерелами інформації розрахунок митної вартості за підочною партією товару має складати: 12940 (вага чистого Nb)* 36,4547 EUR/кг Nb=471723,82EUR* курс EUR встановленого Національним банком України станом на дату подання МД.

При прийнятті рішення про визначення митної вартості використання відповідачем в якості джерел інформації даних сайту «Asian Metal» є цілком неправомірним і суперечить вимогам МК України. У якості правових підстав відповідач посилається на частину 5 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених наказом ДФСУ від 11 вересня 2015 року.

Вищенаведені дії відповідача є протиправними та спростовуються вимогами діючого митного права.

Крім того, відповідач при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів № UA700050/2020/000015/2 від 8 травня 2020 року діяв незаконно, грубо порушаючи вимоги МК України, а саме, при визначення митної вартості були використані відомості щодо рівня цін на фероніобій сайту «Asian Metal», які він не мав право використовувати, що в свою чергу свідчить про незаконність зазначеного рішення відповідача, та, відповідно, його скасування, як незаконне та протиправне.

За правовою позицією Верховного Суду в постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 810/2146/18 рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Вимоги «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» затверджених наказом ДФСУ від 11 вересня 2015 року застосовуються тільки на начальному етапі - при виявленні та оцінки ризиків для правильності визначення митної вартості товарів при зборі необхідних документів, оскільки зазначений документ дозволяє лише порівнювати ціну з біржовими котиваннями або відомостями з спеціалізованих видань, які містять інформацію про ціни на світовому ринку, а не використовувати таку інформацію як базу для коригування митної вартості.

Надалі на етапі визначення митної вартості оцінюваних товарів (де вже відсутня стадія виявлення ризиків) керуватися зазначеним нормативним документом не можливо, це є грубим порушенням вимог законодавства, оскільки він не регулює питання визначення митної вартості оцінюваних товарів, зазначені питання суворо регулюються виключно вимогами МК України - ст. 64 МК України.

Отже, використання відповідачем «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених наказом ДФСУ від 11 вересня 2015 року при визначенні митної вартості оцінюваних товарів на підставі зазначеного документа є грубим порушенням вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, рішення про коригування митної вартості товарів № UA700050/2020/000015/2 від 8 травня 2020 року є незаконним.

Положення Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (САТТ) припускають обґрунтовану гнучкість при застосуванні цього методу визначення митної вартості.

Згідно ч. 1 статті 64 МК України митна вартість оцінюваних товарів визначається за резервним методом з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (САТТ).

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 64 МК України, митна вартість не може бути визнана на підставі ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн.

Інформація з інтеренет ресурсу «Asian Metal», що використовувалась відповідачем у якості джерела для визначення митної вартості за резервним методом не містить відомостей, що товар з такою ціною постачався саме до України, а не до третіх країн, тому не може використовуватись як підстава для визначення митної вартості у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA700050/2020/000015/2 від 8 травня 2020 року, що с грубим порушенням з боку відповідача статті 64 МК України. Ціни, розміщені на сайті «Asian Metal», стосуються товарів, що постачаються і до третіх країн.

Пунктом 2 статті 7 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ОАТТ) також визначено, що митна вартість не визначається згідно з положеннями цієї статті на підставі ціни товарів для експорту в іншу країну, а не в країну імпорту.

У зв`язку з чим, використання ціни на фероніобій, що постачається до інших країн, розміщеної на сайті Asian Metal, суперечить принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (САТТ).

У зв`язку з чим, рішення про коригування митної вартості товарів № UA700050/2020/000015/2 від 8 травня 2020 року прийнято з порушенням вимог статті 64 МК України та Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (САТТ), у зв`язку з чим, митна вартість визнана в ньому на підставі резервного методу також є незаконною. У зв`язку з чим, Рішення про коригування митної вартості товарів № UA700050/2020/000015/2 від 8 травня 2020 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Незважаючи на наявність належним чином оформленого повного пакету документів, що є достатнім для визначення митної вартості товару за ціною контракту, відповідач, в порушення вимог діючого законодавства, застосував останній резервний метод згідно вимог статті 64 МК України, а саме, визначив митну вартість товару за митною декларацією від 19 лютого 2020 року № UA110150/2020/002625 за ціною 36,4547 євро за кг ніобію, про що зазначив в рішенні про коригування митної вартості товарів № UA700050/2020/000015/2 від 8 травня 2020 року.

Такі дії відповідача є грубим порушенням вимог МК України, оскільки в даній ситуації відповідач, виходячи із наданих декларантом документів повинен був визначити митну вартість товару виключно за ціною Контракту по першому основному методу на підставі пункту 1 частини 1 статті 57 МК України.

Крім того, підставами прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA700050/2020/000015/2 від 8 травня 2020 року стали наступні обставини.

Протокол тендерного комітету від 19 грудня 2019 року ТК № 89-ФС не містить відомостей щодо вартості товару «фероніобій», за якою «METINVEST INTERNATIONAL SA» (Швейцарія) здійснює його продаж ПрАТ «МК «Азовсталь» (Україна) і яка заявлена за митною декларацією від 8 травня 2020 року № UА700050/2020/003083.

Колегія суддів зазначає, що протокол тендеру підтверджує ціну 30,3 євро за кг ніобію, за якою фероніобій закуповується продавцем «METINVEST INTERNATIONAL SA» у постачальника, тобто, в ньому йде мова виключно про правовідносини між «METINVEST INTERNATIONAL SA» та його постачальником, відповідно в них відсутня ціна, за якою «METINVEST INTERNATIONAL SA» (Швейцарія) здійснює продаж ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», оскільки дана ціна визначена іншим контрактом між «METINVEST INTERNATIONAL SA» та ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», згідно умов якого ціна продажу складає 32,71 євро за кг ніобію.

Середнє значення 1 кг ніобію 33,8188 EUR згідно відомостей міжнародної консалтингової компанії «ASIAN METAL» (спеціалізоване видання, яке містить інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку) вище вартості товару, заявленого за митною декларацією від 8 травня 2020 року № UА700050/2020/003083 згідно інвойсу від 30 квітня 2020 року № 93216563 - 32,89 EUR.

Крім того, положення Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених Наказом ДФСУ від 11 вересня 2015 року № 689 застосовуються з метою аналізу, виявлення та оцінки ризиків щодо заявлення декларантом або уповноваженою ним особою неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі неправильного визначення митної вартості товарів.

За результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 МК України.

Згідно ч. 5 статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3)у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Отже, сама по собі невідповідність контрактної ціни товару значенням біржових котирувань чи будь-якій аналітичній ціновій інформації не може бути причиною для коригування митної вартості, якщо митним органом не доведено, що заяви, документи та розрахунки, надані декларантом для цілей визначення митної вартості є недостовірними або неточними.

На вимогу митного органу декларантом не надані додаткові документи, а саме: копія декларації країни відправлення, виписка із бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, довідкова інформація щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 3 та 4 статті 53 МК України передбачено подання додаткових документів за наявності МК України не встановлює обов`язку з надання усіх додаткових документів для підтвердження митної вартості, які зазначені у статті 53, тому декларант може надати документи з переліку, які є у нього в наявності.

Декларантом було надано наступні додаткові документи, зазначені у частинах третій та четвертій статті 53 МК України: договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунок про здійснення платежів третім особам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Митним органом не було наведено причин з яких вищезазначені документи не може бути використано для підтвердження митної вартості оцінюваного товару, тому ненадання інших додаткових документів не може бути підставою для коригування митної вартості.

Колегія суддів зазначає, що позивач не повинен був надавати додаткові документи, оскільки початково подані позивачем документи для визначення митної вартості містили об`єктивно, документально підтверджені дані, що піддавалися обчисленню, на підставі яких відповідач повинен був визначити митну вартість фероніобію заявлену декларантом по першому методу.

Відповідно до положень статті 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів.

Згідно з статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1)невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другий - четвертій статті 53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України; 4)надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

При цьому, картка відмови № UA700050/2020/00020 від 8 травня 2020 року в прийнятті митної декларації не містить жодних аргументів щодо неможливості здійснення митного оформлення товару за заявленою митною вартістю, крім того, не визначає, які неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів містять документи з вичерпного переліку, передбаченого частиною 2 статті 53 МК України, подані декларантом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що картка відмови № UA700050/2020/00020 від 8 травня 2020 року, видана посадовою особою митного органу з порушенням статті 54 та статті 256 МК України.

Крім того, відповідачем, того ж дня - 8 травня 2020 року, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA700050/2020/000015/2 від 8 травня 2020 року, яким збільшено вартість товару та оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA700050/2020/00020 від 8 травня 2020 року.

8 травня 2020 року, відповідно до статті 55 МК України товар був випущений у вільний обіг за митною декларацією № UA700050/2020/003101 зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, із забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, і сумою митних платежів, обчисленою відповідно до митної вартості товарів, визначеної митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України (т. 1 а.с. 108).

За змістом чинного законодавства позивач міг не погодитися з законністю такої вказівки митниці і оспорити відмову в пропуску товару на митну територію України, рішення про визначення митної вартості. Однак, обраний позивачем спосіб захисту - оформлення товару за вказаною митним органом митною вартістю, а також оскарження його рішення - не суперечить закону.

Декларантом листом № 068/2020-ОД від 17 липня 2020 року надано відповідачу додаткові документи для підтвердження митної вартості товару за ціною договору (контракту), а саме: прайс-лист «СВММ Europe BV», протокол ТК № 89-ФС від 19 грудня 2019 року, пропозиція від представника постачальника «СВММ Europe BV», лист ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» № 08.02.01/2252 про наявність кредиторської заборгованості, кредиторська заборгованості (витяг з програми), прибутковий ордер (т. 1 а.с. 110-118).

З урахуванням вимог вищевикладеного митного законодавства та обставин справи позивач не повинен був надавати додаткові документи, оскільки початково подані позивачем документи для визначення митної вартості містили об`єктивно, документально підтверджені дані, що піддавалися обчисленню, на підставі яких відповідач повинен був визначити митну вартість фероніобію заявлену декларантом по першому методу.

Однак, доводи декларанта, викладені у вказаному листі та додаткові документи не були взяті відповідачем до уваги, про що декларант був повідомлений листом відповідача 7.1-08-1/7.1-28-05-01/13/3105 від 24 липня 2020 року (т. 1 а.с. 119-126).

На думку відповідача, пропозиція від представника постачальника компанії «СВММ Europe BV» не містить відомості щодо ціни фероніобію на рівні 33,11 євро/кг N6 що вище ціни продажу даного товару 30,3 євро/кг N6 за контрактом між «СВММ Europe BV» та «METINVEST INTERNATIONAL SA». При цьому в електронному листуванні с представником «СВММ Europe BV» йдеться мова про надання знижки у розмірі 8,5%, але будь-яких документів, що підтверджують застосування знижки у розмірі 8,5%, засвідченому у встановленному порядку сторонами угоди «СВММ Europe BV» та «METINVEST INTERNATIONAL SA», на думку відповідача, не надано.

Вказані обставини не відповідають дійсності, та спростовуються документами, які були надані позивачем для митного оформлення товару.

Надана декларантом пропозиція від представника постачальника компанії «СВММ Europe BV» містить відомості щодо ціни на рівні 33,11 євро/кг N6 (безпосередньо цини для всіх покупців). Але при електронному листуванні між «СВММ Europe BV» та «METINVEST INTERNATIONAL SA» в період укладення договору «СВММ Europe BV» «METINVEST INTERNATIONAL SA» надало знижку у розмірі 8,5% від ціни 33,11 євро/кг N6, тобто, 33,11-8,5% = 30,30 євро/кг. В результаті чого, у специфікації № 1 від 7 січня 2019 року до договору № 20160331 від 31 березня 2016 року між «СВММ Europe BV» та «METINVEST INTERNATIONAL SA» зазначена ціна 30,30 євро/кг. Тобто, після укладення договору № 20160331 від 31 березня 2016 року між «СВММ Europe BV» та «METINVEST INTERNATIONAL SA» ціна 30,30 євро/кг зазначена у специфікації № 17 від 7 січня 2020 року до договору № 020160331 від 31 березня 2016 року між «СВММ Europe BV» та «METINVEST INTERNATIONAL SA» не змінювалася.

Отже, надані позивачем додаткові документи, ніяких розбіжностей не містили.

Крім того, декларантом відповідачу листом № 068/2020-ОД від 17 липня 2020 року були надані відповідні пояснення щодо формування ціни за договором № 20160331 від 31 березня 2016 року між «METINVEST INTERNATIONAL SA» та «СВММ Europe BV»: 33.11-8,5% = 30,30 євро/кг N6. тому різниця ціни у прайсі та специфікації № 1 від 7 січня 2019 року не є розбіжністю.

Отже, доводи відповідача, наведені у листі № 7.1-08-1/7.1-28-05-01/13/3105 від 24 липня 2020 року є необґрунтованими та безпідставними та свідчать про незаконність дій відповідача при визначені митної вартості фероніобію на підставі контракту № 089LS-5-02/554 від 1 серпня 2015 року з визначенням митної вартості у розмірі 36,4547 на підставі останнього методу визначення митної вартості - 2г резервний (при тому що Декларантом правомірна був обраний перший метод - за цінною договору).

Згідно з частиною 7 статті 54 МК України у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідач, приймаючи спірне рішення про коригування митної вартості товару, жодним чином не визначив конкретних обставин, які викликали у нього сумніви щодо заявленої митної вартості більш того, не визначив причин неможливості перевірки розрахунку на підставі наданих позивачем документів.

Зазначені дії відповідача суперечать рішенню 6.1 Технічного комітету з митної оцінки ОВІД «Випадки, коли митні адміністрації мають підстави для сумнівів щодо точності або достовірності задекларованої вартості». Таким чином, при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, визначення митної вартості товару було проведено відповідачем з численним порушенням норм чинного законодавства України і останній не мав права застосовувати до визначення митної вартості інший, окрім першого, метод визначення.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірним рішенням відповідача порушено права позивача у зв`язку із недотриманням відповідачем законодавчо встановлених вимог щодо методики встановлення митної вартості товару, що призвело до незаконного завищення його вартості.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Азовської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 8 травня 2020 року № UA700050/2020/000015/2, визнання протиправною та скасування картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 8 травня 2020 року № UA700050/2020/00020.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Пзивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 4248,50 грн.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 1 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В якості доказів надання та оплати адвокатських послуг позивачем наданий: договір про надання юридичних послуг від 29.03.2018 року, додаткова угода № 7/1 від 03.12.2018 року, додаткова угода № 34 від 29.03.2018 року, додаткова угода № 208 від 01.10.2020 року, акт № 1 приймання-передачі послуг від 12.10.2020 року за договором від 29.03.2018 року, розрахунок розміру винагороди від 12.10.2020 року, рахунок на оплату № 730 від 12.10.2020 року на суму 4248,50 грн., платіжне доручення № від 23.10.2020 року на суму 4248,50 грн. (т. 1 а.с. 143-147, т. 2 а.с. 100-106).

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо часткового задоволення клопотання позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 1261,20 грн., оскільки заявлена сума є обгрунтованою та співмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Азовської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року та додаткове рішення від 21 грудня 2020 року у справі № 200/9945/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення- залишити без змін.

Повний текст постанови складений 17 березня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова