Справа № 460/4234/19
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
16 березня 2021 року Р і в н е №460/4234/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву а позивача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
02.03.2021 від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 03.02.2020 у справі № 460/4234/19.
Мотивуючи заяву, представник позивача зазначив, що відповідач вчиняє триваючу протиправну бездіяльність щодо невиконання рішення суду від 03.02.2020 у справі № 460/4234/19, яке набрало законної сили. Фактично, відмовляючи у виплаті заборгованості по пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області застосувало положення постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», яка Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2020 по справі № 640/5248/19 визнана протиправною та не чинною. Тому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати у встановлений судом строк звіт виконання рішення суду по справі № 460/4234/19.
12.03.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало пояснення на заяву про встановлення судового контролю. У поясненнях вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не наділене повноваженнями самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Виділення коштів з державного бюджету на фінансування бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав. На момент подачі пояснень, бюджет Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на 2021 рік не затверджено. Просить відмовити у задоволенні заяви.
Заява розглядається у порядку письмового провадження без виклику сторін, оскільки положення ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не встановлює обов`язку проводити судове засідання при розгляді таких категорій заяв.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для встановлення відповідачу строку для подання звіту про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що у провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 1 січня 2018 року раніше призначеної позивачу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії з 90 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу заборгованості по пенсії, призначеній відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення з 1 січня 2018 року.
Рішенням суду від 03.02.2020 позовну заяву задоволено повністю.

Вказане рішення суду набрало законної сили 05.03.2020.

11.03.2020 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 1 та № 2 по справі № 460/4234/19 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 26.10.2020 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1 у справі № 460/4234/19, виданого 11.03.2020, ВП № 63361288.

Позивач також самостійно звертався до відповідача щодо виконання рішення суду.

Так, у відповідь на звернення позивача про отримання інформації щодо виконання рішення суду, відповідач листом від 30.03.2020 повідомив, що в березні 2020 проведений перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 з урахування 90 % відповідних сум грошового забезпечення. Перерахований розмір пенсії з 01.03.2020 склав 9517,50грн. Доплата, нарахована на виконання рішення суду за період з 05.03.2020 по 31.03.2020 в розмірі 1842,10грн буде виплачена разом з перерахованим розміром пенсії в квітні поточного року. Різниця між розміром, раніше отриманої та перерахованої на виконання рішення суду пенсії за період з 01.01.2018 до 05.03.2020 склала 36227,90грн. Також з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 зазначив, що різниця між розміром, раніше отриманої та перерахованої на виконання рішення суду пенсії включена до Реєстру судових рішень і її виплата проводитиметься у порядку зазначеної постанови КМУ № 649, після додаткового виділення коштів з державного бюджету.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено у ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правові норми, закріплені у ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України, згідно з якими, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

З аналізу наведених норм вбачається, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може встановити під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Висновки аналогічного характеру викладені у додатковій постанові Верховного Суду по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018.

З аналізу ст. 382 КАС України також слідує, що подання такої заяви може бути ініційовано позивачем в процесі виконання судового рішення, оскільки зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення є заходом превентивного впливу на відповідача у справі, з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець наділений достатніми повноваженнями для вжиття заходів щодо примусового виконання боржником судового рішення.

Згідно з пп. 1 п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України. Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пп. 4.8 та 4.3 п. 4 вказаного Положення, основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Відповідно до ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки відповідач не належить до категорії розпорядників бюджетних коштів, а тільки є їх одержувачем.

Беручи до уваги викладене, та з урахуванням того, що встановлення судового контролю є правом суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 248, 256, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року у справі № 460/4234/19 - відмовити повністю.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 16 березня 2021 року

Суддя Т.О. Комшелюк