Справа № 160/15065/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
16 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з 16 травня 2018 року на пенсію у зв`язку із втратою годувальника за нормами Закону України від 28 лютого 1998 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також провести перерахунок її пенсії за період з 16 травня 2018 року по 28 липня 2020 року з урахуванням проведених раніше виплат.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач з 04.08.1979 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який в період часу з 27.10.1986 року по 09.12.1986 року виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та відповідно до ст.14 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_2 був віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та являвся інвалідом 1-ї групи. Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2011 року, що набрало законної сили, УПФУ в Солонянському районі Дніпропетровської області було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до вищевказаного закону. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача помер, після чого 11.05.2018 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою про перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника за померлого чоловіка, відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом від 16.05.2018 року у переведенні на інший вид пенсії позивачу було відмовлено. На повторне звернення з аналогічних питань листом від 09.10.2018 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області також було надано відмову. При зверненні до відповідача втретє 15.07.2020 року з аналогічного питання, листом від 07.08.2020 року ОСОБА_1 було повідомлено, що з 28.07.2020 року здійснено переведення позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. При зверненні до суду позивач посилалась на протиправність дій відповідача щодо переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника лише з 28.07.2020 року, оскільки підстави для такого переведення були наявні ще при першому зверненні ОСОБА_1 у травні 2018 року з аналогічного питання, а тому просила суд зобов`язати відповідача вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року задоволено заяву про поновлення строків для звернення до суду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи, зобов`язано відповідача надати належним чином завірену копію пенсійної справи позивача, визначено строк на надання відзиву.
11.01.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що пенсійним органом у 2018 році правомірно було відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника, оскільки для розрахунку пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків неможливо застосовувати наявну в пенсійній справі померлого ОСОБА_2 довідку від 10.03.1997 (без номеру) про заробітну плату за період роботи на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27.10.1986 по 09.12.1986 (довідка не містить підстав видачі та наявні розбіжності з довідкою від 09.12.1986 року №1929/24 щодо кількості відпрацьованих днів в зоні відчуження). Зазначено про належне виконання пенсійним органом судового рішення у справі №2а-897/11 щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 основної пенсії згідно ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»».
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.07.2017 року перебувала на обліку ГУ ПФУ в Дніпропетрвоській області як отримувач пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 04.08.1979 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 04.08.1979 року.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 09.07.2010 року, ОСОБА_2 являвся особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, являвся учасником ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, також згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Солонянського району Дніпропетровської області 20.12.2023 року, являвся інвалідом 1 групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.
Відповідно до Постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2011 року у справі №2а-897/11, залишеною без змін Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012 року:
- визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області щодо виплати пенсії ОСОБА_2 у розмірі меншому, ніж передбачено ст.ст.50,54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплати ОСОБА_1 основної пенсії згідно ч.4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, визначеної залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01 січня 2011 року з урахуванням вже проведених виплат.
15.07.2011 року на підставі вищевказаного рішення по справі №2-а-897/11 видано виконавчий лист, що підлягав негайному виконанню.
Таким чином, ОСОБА_2 , Управлінням Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області виплачувалась пенсія за віком згідно виконавчого листа від 15.07.2011 року до моменту його смерті.
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Солонянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області 17.01.2018 року, підтверджено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 11.05.2018 року за вх.№88/39-09 із інформаційним запитом з приводу попередньо поданої заяви від 02.02.2018 року щодо перерахунку пенсії у зв`язку з смертю чоловіка ОСОБА_2 . Разом з інформаційним запитом
Листом Управління з обслуговування громадян Солонянського відділу обслуговування громадян УПФУ в Дніпропетровській області від 16.05.2018 року №Л7462-18, на інформаційний запит позивача від 11.05.2018 року було надано роз`яснення, що 24.01.2018 року на підставі звернення позивача, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було проведено перерахунок пенсії за віком. Також у листі зазначено, що 02.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Солонянського відділу обслуговування громадян із заявою щодо переведення з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника. Переведення згідно поданої заяви від 02.02.2018 року на інший вид пенсії згідно поданої заяви здійснено не було, оскільки у разі вчинення таких дій розмір пенсії був би меншим, ніж отримуваний позивачем. У листі зокрема зазначено, що всі документи, які подані до Солонянського відділу обслуговування громадян будуть передані для прийняття відповідного рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
Відповідно до відомостей пенсійної справи, 24.01.2018 року позивачу здійснено перерахунок з відміткою в графі «особливості»: «проведено перерахунок пенсій з 01.01.2004 року Р.; подружжя померлих інвалідів війни з 23.01.2018 року по довічно».
Позивач вважає, що дії відповідача в частині не призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника за заявою позивача у 2018 році є протиправними, та просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вчинити певні дії.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Суд зазначає, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно зі ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому, відповідно до примітки до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
За приписами ч. 2 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти", які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти».
Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.
Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення», сім`ї годувальника, який помер внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання, а також сім`ї померлого пенсіонера, пенсія призначається незалежно від стажу роботи годувальника.
Відповідно до ст. 46 Закону України «Про пенсійне забезпечення», сім`я, яка має право на пенсію в разі втрати годувальника, може звертатися за призначенням пенсії в будь-який час після смерті або встановлення безвісної відсутності годувальника без обмеження будь-яким строком.
Пенсії в разі втрати годувальника призначаються:
а) сім`ям осіб, зазначених у статті 3 цього Закону, - незалежно від того, коли помер годувальник: у період роботи (навчання) чи після припинення роботи (навчання);
б) сім`ям пенсіонерів - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення виплати пенсії.
Згідно зі ст. 47 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним, згідно з статтею 37 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - довічно.
Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї провадиться з першого числа місяця, що йде за тим місяцем, в якому настали обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.
Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату(дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Як було встановлено судом, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 04.08.1979 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 04.08.1979 року.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 09.07.2010 року, ОСОБА_2 являвся особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, являвся учасником ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, також згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Солонянського району Дніпропетровської області 20.12.2023 року, являвся інвалідом 1 групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.
Управлінням Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області ОСОБА_2 виплачувалась пенсія за віком згідно виконавчого листа від 15.07.2011 року по справі №2-а-897/11 до моменту його смерті на підставі ст. 54 ЗУ №796-XII та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю на підставі ст.. 50 ЗУ №796-XII.
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Солонянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області 17.01.2018 року підтверджено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як встановлено з листа Солонянського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 16.05.2018 року №Л7462-18, ОСОБА_2 вперше звернулась до пенсійного органу із заявою про переведення на інший вид пенсії (у зв`язку з втратою годувальника) ще 02.02.2018 року. В подальшому, документи, подані позивачем 02.02.2018 року (в т.ч. довідка про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження ОСОБА_2 ), були направлені для прийняття рішення до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
Із відповіді Відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №2 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 09.10.2018 року №379/03-26/26 вбачається, що заява ОСОБА_1 надійшла до Головного управління 12.09.2018 року.
За повторним зверненням ОСОБА_1 вже безпосередньо до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 15.07.2020 року відповідач повідомив, що з 28.07.2020 року останню було переведено на інший вид пенсії згідно поданої заяви.
З цього приводу суд зауважує, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області при розгляді заяв позивача: від 02.02.2018 року (що надійшла від Солонянського відділу обслуговування громадян до Головного управління 12.09.2018 року) та від 15.07.2020 року при визначенні підстав для переведення ОСОБА_1 на інший вид пенсії здійснював аналіз архівної пенсійної справи померлого ОСОБА_2 , яка містила як у 2018 році так і у 2020 році довідки від 10.03.1997 (без номеру) про заробітну плату за період роботи на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27.10.1986 по 09.12.1986 та від 09.12.1986 року №1929/24, розбіжності в яких стали підставою для відмови позивачу у переведенні на інший вид пенсії згідно заяви від 02.02.2018 року (12.09.2018 року).
Під час розгляду даної справи, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не зазначало про витребування додаткових даних від підприємств, установ та організацій відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, щодо розбіжностей, виявлених у довідках архівної пенсійної справи ОСОБА_2 .
Таким чином, судом встановлено, що підстави для переведення позивача на пенсію у зв`язку із втратою годувальника були наявні ще при розгляді відповідачем першої заяви ОСОБА_1 , поданої вперше до Солонянського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетрвоській області, перенаправленої до Головного управління та зареєстрованої 12.09.2018 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
З урахуванням викладеного, суд, дослідивши зазначені вище докази, прийшов до висновку про те, що в матеріалах справи є достатні, належні та допустимі докази того, що позивач має право на перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з моменту подання заяви про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до тих матеріалів, які вже наявні в пенсійній справі її померлого чоловіка, та на підставі яких йому за життя була призначена та виплачувалась пенсія. У свою чергу, відповідачем було порушене право позивача на своєчасний перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, що було встановлено судом в ході судового розгляду справи.
Суд вважає за необхідне зазначити, що в п.3.1. Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно до ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, враховуючи положення статті 245 КАС України з метою ефективного відновлення порушеного права позивача та дотримання його соціальних гарантій і реалізації права на належне соціальне утримання суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії з дати першого звернення із зявою про переведення з одного виду пенсії на інший, та перерахунок пенсії з відповідної дати. Суд при задоволенні позовних вимог вважає за необхідне вийти за межі позову та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з 02 лютого 2018 року на пенсію у зв`язку із втратою годувальника за нормами Закону України від 28 лютого 1998 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також провести перерахунок її пенсії за період з 02 лютого 2018 року по 28 липня 2020 року, з урахуванням проведених раніше виплат.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду позивачем сплачено суду судового збору у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією №МР_АВ020393КОJ_16402173 від 09.11.2020 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з 02 лютого 2018 року на пенсію у зв`язку із втратою годувальника за нормами Закону України від 28 лютого 1998 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також провести перерахунок її пенсії за період з 02 лютого 2018 року по 28 липня 2020 року, з урахуванням проведених раніше виплат.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.В. Кальник

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді В.В. Кальник

22.01.2021

Рішення не набрало законної сили 22 січня 2021 р.

Суддя В.В. Кальник