Справа № 520/17166/2020
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 р. № 520/17166/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Шляхової О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Молчанової О.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Малойвана Є.І.,

представника відповідача - Гончаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002) про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати наказ начальника Головного управління Держпраці в Харківській області Рожанського В. №1812 від 12.11.2020 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;

- скасувати наказ начальника Головного управління Держпраці в Харківській області Рожанського В. № 08-03/342 від 12.11.2020 про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг ГУ Держпраці у Харківській області з 13.11.2020;

- зобов`язати Головне управління Держпраці в Харківській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 Середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.11.2020 року по день фактичного поновлення на посаді;

- постанову в частині поновлення на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, звернути до негайного виконання;

- стягнути з Головного управління Держпраці в Харківській області () на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 грн. (п`ятдесят тисяч гривень);

- стягнути з Головного управління Держпраці в Харківській області () на користь ОСОБА_1 усі понесені судові витрати(в тому числі витрати на правову допомогу).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 21 січня 2016 року його призначено на посаду головного державного інспектора відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг ГУ Держпраці у Харківській області. З 01 лютого 2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг ГУ Держпраці у Харківській області. На підставі наказу №1755 від 04.11.2020 у відношенні позивача розпочате дисциплінарне провадження. Наказом начальника Управління №1812 від 12.11.2020 на позивача накладено дисциплінарні стягнення. В подальшому наказом начальника Управління №08-03/342 від 12.11.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг ГУ Держпраці у Харківській області відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу". Позивач вважаючи накази відповідача №1812 від 12.11.2020 та №08-03/342 від 12.11.2020 протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 15 грудня 2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою судді від 23 лютого 2021 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, надав до суду відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що у період з 10 червня 2020 року по 06 липня 2020 року начальник відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці. 05 серпня 2020 року ОСОБА_1 приступив до виконання посадових обов`язків після тимчасової втрати працездатності та надав до відділу персоналу листки непрацездатності, що підтверджують його відсутність на службі у період з 07.07.2020 по 21.07.2020 та 22.07.2020 по 04.11.2020 року. У зв`язку із чим, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме: оголошено догану за прогул державного службовця без поважних причин; оголошено догану за прогул державного службовця без поважних причин 11 червня 2020 року; оголошено догану за прогул державного службовця без поважних причин 12 червня 2020 року; за прогули державного службовця без поважних причин, вчинених систематично за решту робочих днів, а саме 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 30 червня 2020 року та 01,02,03, 06 липня 2020 року, застосувавши до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби. Таким чином, Управління Держпраці мало всі законні підстави до видання оскаржуваного наказу №1812 від 12.11.2020 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , та як наслідок, видано наказ від 12.11.2020 №08-03/342, яким звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг Головного управління Держпраці у Харківській області відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу".У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 на день звільнення, наказом від 16.11.2020 №08-03/351, на підставі частини 3 статті 40 КЗпП України внесено до наказу Головного управління Держпраці у Харківській області від 12.11.2020 №08-03/342 "Про звільнення ОСОБА_1 " зміни в даті звільнення, та звільнено позивача 16 листопада 2020 року. Відтак, на думку відповідача, при винесені спірних наказів Управління діяло в межах повноважень та у спосіб встановлений чинним законодавством України.

Позивач скористався своїм правом та подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що у період з 10.06.2020 по 23.06.2020 включно, та з 24.06.2020 по 07.07.2020 питання щодо заходів карантину врегульовано постановою КМУ №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-І9, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2". На період перебування застрахованої особи в самоізоляції, обсервації, в тимчасових закладах охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталях), у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-І9) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-І9, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2", крім хворих осіб, листок непрацездатності видається лікуючим лікарем на строк, визначений законодавством та галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я. Таким чином, вказаним наказом передбачено можливість видачі листків непрацездатності особам, які перебували на самоізоляції відповідно до ПКМУ №211 від 11.03.2020. Однак, в даному випадку позивач перебував на самоізоляції відповідно до ПКМУ №392 від 20.05.2020. Тобто, законодавцем станом на червень 2020 року не врегульовано забезпечення видачі листків непрацездатності особам, які перебували на самоізоляції.У зв`язку з неврегульованістю питання та суперечністю нормативно-правових актів у червні 2020 року позивачу було видано саме довідку, а не листок непрацездатності. Крім того, позивач перебував на самоізоляції відповідно до постанови КМУ №392 від 20.05.2020, а не постанови КМУ №211 від 11.03.2020, як зазначено в наказі МОЗ України №455 від 13.11.2001.

Відповідач надав через канцелярію суду заперечення на відповідь позивача на відзив, у яких Головне управління Держпраці у Харківській області зазначило, що вищезазначена постанова КМУ №392 від 20.05.2020 в редакції на червень 2020 року встановлювала: "2. Установити, що: у регіонах, в яких встановлено карантин, застосовуються протиепідемічні заходи, що визначаються цією постановою, а також заходи, що додатково встановлені органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах компетенції; заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 №211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою. Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.".Таким чином, жодних суперечностей нормативно-правових актів у червні 2020 року щодо видання листка непрацездатності не існувало. Крім того, відповідно до Інструкції №455 передбачено перелік довідок, які має право видавати лікар в певних встановлених випадках, однак довідки від 10.06.2020 та від 24.06.2020 не містяться у відповідному переліку, а отже не є законною підставою перебування на самоізоляції, отже саме листок непрацездатності видається на період перебування на самоізоляції з позначкою "ізоляція від СОVID-І9".

Через канцелярію суду відповідачем надано письмові пояснення, в яких останній підтримав свою позицію, викладену у відзиві на позов, запереченнях на відповідь на відзив, просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що 21 січня 2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного інспектора відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг ГУ Держпраці у Харківській області.

З 01 лютого 2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг ГУ Держпраці у Харківській області.

З метою визначення дисциплінарною комісією Головного управління Держпраці у Харківській області ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, керуючись главою 2 розділу VIII Закону України "Про державну службу" та Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року №1039, відповідачем винесено наказ №1755 від 04.11.2020 про порушення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 .

На підставі вищевказаного наказу відповідачем направлено на адресу позивача повідомлення, в якому зазначено, що він до 09.11.2020 може надати дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ документи чи матеріали, що спростовують факт вчинення ним дисциплінарного проступку, та письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, а саме відсутність на службі у період з 10.06.2020 по 06.07.2020.

09 листопада 2020 року відповідачем складено акт засвідчення факту відмови від надання письмових пояснень, в яких зазначено, що позивач на засідання комісії не прибув, жодних пояснень не надав.

В ході дисциплінарного провадження відповідачем встановлено, що у діях державного службовця наявні дисциплінарні проступки, а саме: оголошено догану за прогул державного службовця без поважних причин (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого часу) з 14 год 15 хв до 18 год 00 хв 10 червня 2020 року; оголошено догану за прогул державного службовця без поважних причин 11 червня 2020 року; оголошено догану за прогул державного службовця без поважних причин 12 червня 2020 року; за прогули державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого часу) без поважних причин, вчинених систематично за решту робочих днів, а саме 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 30 червня 2020 року та 01, 02, 03, 06 липня 2020 року застосувавши до нього дисциплінарне стягнення - звільнення з посади державної служби.

Наказом начальника ГУ Держпраці у Харківській області №1812 від 12 листопада 2020 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Наказом начальника ГУ Держпраці у Харківській області №08-03/342 від 12 листопада 2020 року звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг ГУ Держпраці у Харківській області відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Позивач, вбачаючи в діях відповідача протиправність та незаконність винесення ним спірних наказів, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Щодо правомірності проведення відповідачем дисциплінарного провадження та складання за його результатами спірного наказу №1812 від 12.11.2020 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне.

Як встановлено вище, дисциплінарне провадження у відношенні позивача проведено, у зв`язку із незнаходженням ОСОБА_1 на робочому місці в період з 14 год 15 хв до 18 год 00 хв 10 червня 2020 року, 11 червня 2020 року, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 30 червня 2020 року та 01, 02, 03, 06 липня 2020 року.

Так, судом з подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного управління Держпраці у Харківській області встановлено, що відповідно до Розділу 3 Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Держпраці у Харківській області установлено наступний режим робот: початок роботи - о 09 год. 00 хв., закінчення роботи - о 18 год. 00 хв., у п`ятницю - о 16 год. 45 хв., перерва для відпочинку і харчування з 13 год. 00 хв. до 13 год. 45 хв.

Відповідно до Реєстрації, сформованої за допомогою програми "CardSystem", 10 червня 2020 року о 14 год. 15 хв. ОСОБА_1 покинув службове приміщення за адресою: вул. Алчевських, 40, м. Харків . Про погіршення стану здоров`я та про те, коли він планує звернутися до закладу охорони здоров`я для надання медичної допомоги повідомив начальника відділу персоналу Управління Держпраці О.В. Леонова та безпосереднього керівника, першого заступника начальника Управління Держпраці С.М. Шила близько 15 год 00 хв.

Відповідно частини 1 статті 65 Закону України "Про державну службу" підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 12 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" дисциплінарним проступком є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно з частини 3 статті 66 зазначеного Закону у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

В підтвердження перебування на самоізоляції, позивачем надано до суду та до ГУ Держапраці у Харківській області довідку від 10 червня 2020 року, видану лікарем ОСОБА_4 КНП "ЦПМСД" Дергачівської міської ради Харківської області, зі змісту якої встановлено, що сімейний лікар оглянув ОСОБА_1 та надав рекомендацію зробити тест ІФА (igM, IgG) (COVID-19), та рекомендував самоізоляцію на 14 днів.

Також, позивачем надана довідка від 24 червня 2020 року видана лікарем ОСОБА_4 КНП "ЦПМСД" Дергачівської міської ради Харківської області, про те, що ОСОБА_1 оглянув сімейний лікар та рекомендував зробити тест ІФА (igM, IgG) (COVID-19), самоізоляцію 16 днів.

Проте суд не може взяти до уваги вищевказані довідки як належний та допустимий доказ по справі в підтвердження факту не прогулу, а перебування позивача на самоізоляції, через наступне.

Частиною 6 статті 31 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" на період перебування в самоізоляції, обсервації, в тимчасових закладах охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталях) особі видається листок непрацездатності, який оплачується в розмірах і в порядку, встановлених законодавством для осіб, визнаних тимчасово непрацездатними внаслідок захворювання.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 №455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Наказом МОЗ України від 27.04.2020 № 963 внесено зміни до Порядку видачі листків непрацездатності та пункт 5 Інструкції №455 доповнено пунктом 5.2 відповідно до змісту якого встановлено, що на період перебування застрахованої особи в самоізоляції, обсервації, в тимчасових закладах охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталях), у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 (211-2020-п) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", крім хворих осіб, листок непрацездатності видається лікуючим лікарем на строк, визначений законодавством та галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням Держпраці в Харківській області 25 січня 2021 року здійснено запит на надання публічної інформації №09-07/846 до КНП "ЦПМСД" Дергачівської міської ради Харківської області, в якому Управління просило надати інформацію щодо видачі пацієнтам у період з червня 2020 по липень 2020 року листків непрацездатності за причиною непрацездатності "ізоляція від СОVID-І9" або з зазначенням в листі непрацездатності іншої причини в колонці "Шифр МКХ-10", однак з хворобою пов`язаною з гострою респіраторної хвороби СОVID-І9 спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2.

Листом від 02 лютого 2021 року №91 КНП "ЦПМСД" Дергачівської міської ради Харківської області за підписом директора Р. Кушнарьова, повідомлено Головне управління Держпраці в Харківській області, що у період з червня 2020 року по липень 2020 року видавались пацієнтам листки непрацездатності з хворобою пов`язаною з гострою респіраторної хвороби СОVID-І9 спричиненої коронавірусом SАRS -СоV-2.

З огляду на викладене вище, беручи до уваги відсутність у позивача листка непрацездатності у період з 10 червня 2020 року по 06 липня 2020 року, а саме за 18 робочих днів - 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 30 червня 2020 року та 01, 02, 03, 06 липня 2020 року, враховуючи наявність обов`язку у позивача надати своєму керівнику листок непрацездатності в підтвердження поважності відсутності на роботі, суд доходить висновку про правомірність проведення дисциплінарного провадження у відношенні ОСОБА_1 та складання за його результатами наказу №1812 від 12.11.2020 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що відповідач приймаючи спірний наказ №1812 від 12.11.2020 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності діяв в межах повноважень та у спосіб визначений діючим законодавством України, відтак спірний наказ є законним.

Стосовно твердження позивача на те, що він перебував на самоізоляції відповідно до постанови КМУ №392 від 20.05.2020, а не постанови КМУ №211 від 11.03.2020, у зв`язку з чим йому видано саме довідку, а не листок непрацездатності, суд зазначає наступне.

Постанова Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №392 від 20.05.2020 в редакції на червень 2020 року встановлювала: "2. Установити, що: у регіонах, в яких встановлено карантин, застосовуються протиепідемічні заходи, що визначаються цією постановою, а також заходи, що додатково встановлені органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах компетенції; заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 №211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою. Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.".

З огляду на що, суд відхиляє вищевказані твердження позивача, оскільки жодних суперечностей нормативно-правових актів у червні 2020 року щодо видання листка непрацездатності не існувало.

Крім того, як зазначалось вище, відповідно до Інструкції №455 передбачено перелік довідок, які має право видавати лікар в певних встановлених випадках, однак довідки надані позивачем від 10.06.2020 та від 24.06.2020 не містяться у відповідному переліку, а отже не є законною підставою перебування на самоізоляції.

Щодо прийняття начальником Головного управління Держпраці в Харківській області Рожанським В. наказу №08-03/342 від 12.11.2020 про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, суд зазначає наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях в регульовані Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

Положеннями частини 1, 2 статті 2 Закону України "Про державну службу" №889-VIII передбачено, що наведені в цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: керівник державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) - посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов`язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі (п.3); посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону(п.4).

Судом встановлено, що посада, з якої звільнено позивача у розумінні вищенаведеної норми права була посадою державної служби, а позивач - посадовою особою в державному органі (Департамент агропромислового розвитку Харківської обласної державної адміністрації).

Згідно з частинами 1-2 статті 21 Закону України "Про державну службу" вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу.

У частині 1 статті 83 Закону України "Про державну службу" №889-VIII наведені підстави припинення державної служби. Зокрема, державна служба припиняється: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону); 5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); 6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); 7) у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом; 8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади".

Як свідчить зміст оскаржуваного у цій справі наказу №08-03/342 ГУ Держпраці в Харківській області, державна служба ОСОБА_1 припинилася за ініціативою суб`єкта призначення, що відповідає пункту 4 частини1 статті 87 Закону України "Про державну службу" №889-VIII.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Згідно листка непрацездатності серія АДР №496856 виданого Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня №27", ОСОБА_1 у період з 09.11.2020 по 13.11.2020 перебував на стаціонарі. Приступити до роботи з 14.11.2020.

Частина 3 статті 5 Закону України "Про державну службу", дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Так, частиною 5 статті 87 Закону України "Про державну службу" передбачено, що наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

Проте, приписи частини 3 статті 40 КЗпП України, не допускають звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

На виконання вищевказаних норм законодавства, враховуючи тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 на день звільнення, а саме 12 листопада 2020 року, відповідачем наказом від 16 листопада 2020 року №08-03/351 внесено до наказу Головного управління Держпраці у Харківській області від 12 листопада 2020 року №08-03/342 "Про звільнення ОСОБА_1 " зміни в даті звільнення, та звільнено позивача 16 листопада 2020 року.

Таким чином, суд доходить висновку про дотримання відповідачем процедури звільнення ОСОБА_1 з Головного управління Держпраці в Харківській області.

Щодо посилань позивача на той факт, що при звільненні відповідачем порушено приписи КЗпП, оскільки його звільнено в період перебування на лікарняному, суд не приймає до уваги, так як відповідачем наслідки порушення гарантії, визначеної у статті 40 КЗпП України, усунуто шляхом зміни дати припинення трудових відносин на перший день після закінчення періоду непрацездатності.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 15 вересня 2020 року у справі №205/4196/18.

Разом з тим, суд наголошує, що допущення суб`єктом призначення або керівником державної служби помилки в даті звільнення працівника, не виключає допущення державним службовцем дисциплінарного проступку.

Враховуючи, що судом не встановлено протиправності в діях відповідача щодо складання спірних наказів, та суд при вирішенні справи по суті прийшов до висновку про їх законність та прийняття у відповідності з нормами чинного трудового законодавства, суд доходить висновку про відмову в задоволенні вимог позивача про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг ГУ Держпраці у Харківській області з 13.11.2020, зобов`язання Головного управління Держпраці в Харківській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 Середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.11.2020 року по день фактичного поновлення на посаді, та стягнення з Головного управління Держпраці в Харківській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем, у відповідності до приписів частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України підтверджено належними та допустимими, у розумінні статей 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами, правомірність прийняття ним оскаржуваних наказів.

Натомість, позивачем не надано суду достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються його позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 14, 243-246, 252, 255, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002) про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 15.03.2021.

Суддя О.М. Шляхова