Справа № 640/23275/20
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Київ № 640/23275/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві

Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправною та скасування постанови ВН58467794 від 22.02.2019

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Київ з позовною заявою до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі-відповідач), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову від 22 лютого 2019 року ВП №58467794 про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню постанови №52992110 від 29 листопада 2016 року про стягнення з боржника - ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 107 073,90 грн.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2019 №58467794 е незаконною, протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки Публічним акціонерним товариством «Піоеус Банк МКБ» на виконання умов мирного врегулювання спору між Банком та ОСОБА_1 , було вчинено відповідні дії для повернення виконавчого документа без виконання.

Також вказано, що у відповідача були відсутні правові підстави для стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 107 073,90 грн. оскільки фактично жодних сум Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві не було стягнуто в рамках виконавчого провадження №52992110.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/23275/20, з урахуванням приписів статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено до судового розгляду по суті. Відповідачу запропоновано у встановлені судом строки надати відзив на позовну заяву.

Також, вказаною ухвалою зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №58467794.

Відповідачем, на виконання вимог ухвали, 16.11.2020 подано копії матеріалів виконавчого провадження №58467794. Відповідач просив розгляд справи проводити у його відсутність, вирішити на розсуд суду та на наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 12.11.2020 судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2021 витребувано від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження №52992110.

Відповідачем, на виконання вимог ухвали, 14.02.2021 подано копії матеріалів виконавчого провадження №52992110.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову від 29.11.2016 ВП №52992110 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №761/39271/15-ц виданого 17.11.2016 Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Піреус Банк МКБ" заборгованість у розмірі 40838,09 доларів США, що в еквіваленті становить 1064649,01 грн. та стягнення в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ ''Піреус Банк МКБ" судовий збір у розмірі 6090,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 1070739,01 грн.

Старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову від 29.11.2016 ВП №52992110 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 107073,90 грн.

В подальшому, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову від 06.06.2018 ВП №52992110 про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В пункті 3 вказаної постанови зазначено, що постанову про стягнення виконавчого збору від 29.11.2016 ВП №52992110 вивести в окреме провадження.

Також, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову від 22.02.2019 ВП №58467794 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №52992110 виданої 29.11.2016 Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору в сумі 1107073,90.

Незгода позивача із діями державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження від 22.02.2019 зумовила його звернення до суду з даним адміністративним судом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі по тексту - Закон №1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до норм пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). (частини перша-четверта статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»)

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання на підставі виконавчого документа, з огляду на що, одночасно з відкриттям виконавчого провадження, державний виконавець повинен вирішити питання про його стягнення. При цьому, на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VІІІ не передбачено. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Нормами пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно з частиною третьою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Під час розгляду даного спору по суті було досліджено, що оскаржуваною постановою від 22.02.2019 ВП №58467794 відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови №52992110 виданої 29.11.2016 Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору в сумі 1107073,90 грн.

У той же час, статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Отже, строки у виконавчому провадженні, у тому числі строки пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановлюються Законом України "Про виконавче провадження".

Так, статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як вбачається з пункту 2 постанови від 29.11.2016 ВП №52992110 про стягнення виконавчого збору, то строк пред`явлення останньої до виконання встановлено три місяці.

Разом з тим, питання про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 29.11.2016 ВП №52992110 про стягнення виконавчого збору, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вирішено постановою від 22.02.2019 ВП №58467794 про відкриття виконавчого провадження.

Тобто, встановлений тримісячний строк пред`явлення постанови від 29.11.2016 ВП №52992110 до примусового виконання, тоді як постанова старшого державного виконавця прийнята лише від 22.02.2019, з пропуском встановленого строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який у відповідності до частини третьої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (в редакції на момент винесення постанови від 29.11.2016 ВП №52992110) поновленню не підлягає.

Встановлена судом обставина відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для повернення органом державної виконавчої служби виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

За вказаних обставин, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві порушено строк на пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, у зв`язку із чим, оскаржувана постанова старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 22.02.2019 ВП №58467794 про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованною та такою, що прийнята не у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження», а тому підлягає скасуванню.

Інших доказів та обґрунтувань на підтвердження правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2019 ВП №58467794, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу строк пред`явлення якого до виконання сплив, відповідачем суду надано не було, як і не було зазначено про їх наявність та підстави неможливості їх надання.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 22.02.2019 ВП №58467794 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №52992110 виданої 29.11.2016 Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору в сумі 1107073,90 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 287, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.