Справа № 754/1126/21
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/80/21
Справа №754/1126/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 березня 2021 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, скасування постанови та повідомлення про результати перевірки виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання дій протиправними, скасування постанови та повідомлення про результати перевірки виконавчого провадження. Позовна заява обґрунтована тим, що 28.12.2020 позивачем була подана до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заява (вх. № 20231 від 28.12.2020) про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2018 за № 754/12702/14-а про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 11.06.2014 перерахунок пенсії згідно ч. 2 ст. 27 ЗУ № 1958-ІV з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії, визначеного за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення, зокрема, з вересня 1986 року по серпень 1987 року включно.

03.02.2021 з Автоматизованої системи виконавчого провадження позивач дізнався, що йому було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. В якості боржника було зазначено Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві. З урахуванням роз`яснень представника Відділу примусового виконання рішень УЗПВ у м. Києві ЦМУ МЮ під час подачі заяви про відкриття виконавчого провадження 28.12.2020 щодо того, що копії рішень суду приймаються до розгляду тільки в разі їх засвідчення судом «мокрою печаткою» позивач дійшов висновку, що копія Ухвали від 18.07.2018 з Єдиного державного реєстру судових рішень не була прийнята - боржник у Виконавчому листі від 04.04.2018 не був змінений. У зв`язку з цим 04.01.2021 електронною поштою позивачем було подано скаргу на рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження з посиланням на норми чинного законодавства щодо копій рішень суду з Єдиного державного реєстру судових рішень (вх. № 93 від 04.01.2021). 05.01.2021 поштовим зв`язком позивачем було отримано повідомлення від 30.12.2020 головного державного виконавця Відділу ПВР Пиляя С.І. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання в якому були зазначені інші причини відмови у відкритті виконавчого провадження за заявою позивача від 28.12.2020. В Повідомленні від 30.12.2020 було вказано, що Виконавчий лист від 04.04.2018 повертається стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ, як документ, який не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби. У зв`язку з зазначеним в Повідомлені від 30.12.2020 (також електронною поштою) 11.01.2021 позивачем були подані заява про відкликання його скарги від 04.01.2021 та скарга на рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав, викладених в Повідомлені від 30.12.2021.

22.01.2021 поштовим зв`язком позивач отримав постанову начальника Відділу ПВР Подолянко І.А. про результати перевірки виконавчого провадження № 64009508 від 05.01.2021 за скаргою позивача від 04.01.2021 та повідомлення про розгляд скарги від 12.01.2021 № 1667/5 щодо розгляду скарги позивача від 11.01.2021 з посиланням на Постанову від 05.01.2021, якими дії державного виконавця по поверненню виконавчого документу визнано правомірними, вчиненими у відповідності до норм чинного законодавства.

Таким чином, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, оскільки вважає протиправними дії державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження і повернення виконавчого документу, а також рішення про законність дій державного виконавця за результатами перевірки.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати протиправними дії від 30.12.2020 Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо повернення виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2018 № 754/12702/14-а стягувачу без прийняття його до виконання; визнати протиправним та скасувати повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.12.2020 про повернення виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2018 № 754/12702/14-а без його прийняття до виконання; визнати протиправним та скасувати постанову від 05.01.2021 та повідомлення (рішення) від 12.01.2021 Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про результати перевірки виконавчого провадження № 64009508.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2021 року було відкрито правадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач повідомлений судом про розгляд даного провадження належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви з додатками на офіційну електронну пошту відповідача. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.

Відповідно до ч.5, 8 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.12.2020 позивачем була подана заява до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заява (вх. № 20231 від 28.12.2020) про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2018 за № 754/12702/14-а про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 11.06.2014 перерахунок пенсії згідно ч. 2 ст. 27 ЗУ № 1958-ІV з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії, визначеного за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення, зокрема, з вересня 1986 року по серпень 1987 року включно.

В додатках до вищевказаної заяви позивачем була додана копія ухвали Деснянського районного суду м. Києва про заміну боржника у виконавчому листі Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2018 по справі № 754/12702/14-а.

30.12.2020 головним Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пиляєм С.І. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Повідомлення обґрунтоване тим, що згідно відмітки на виконавчому документі № 754/12702/14-а виданого Деснянським районним судом м. Києва 04.04.2018, вищевказаний виконавчий документ перебував на виконанні в межах виконавчого провадження № 56871098, що було закінчене державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві на підставі відповідної постанови від 30.11.2018 згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» Згідно відомостей, що містяться в АСВП встановлено, що при попередньому перебуванні вищевказаного виконавчого документа на примусовому виконанні ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві, державним виконавцем було винесено відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження № 56871098 від 30.11.2018, керуючись п. 11 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Водночас, до власної заяви про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2020, стягувачем не додано документів, які передбачають можливість повторного відкриття виконавчого провадження по вищезазначеному виконавчому документу, щодо якого було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2018. Разом з тим, з ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 18.07.2018, винесеної у справі № 754/12702/14-а, роздрукованої стягувачем з ЄДРСР та доданої до власної заяви про примусове виконання судового рішення, вбачається, що судом першої інстанції змінено сторону боржника - Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві за вищевказаним виконавчим документом до дати закінчення державним виконавцем виконавчого провадження № 56871098, а саме до 30.11.2018. З огляду на вищевикладене та керуючись п. 9 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ вирішено повернути без прийняття до виконання.

11.01.2021 були одночасно подані заяви про відкликання скарги від 04.01.2021 (вх. № 287 від 12.01.2021) та скарга на рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав, викладених в повідомленні від 30.12.2021 (вх. № 245 від 11.01.2021).

05.01.2021 заступником начальника Управління - начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подолянко І.А. було винесено постанову про результати перевірки виконавчого провадження № 64009508. За результатами перевірки дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пиляя С.І. у виконавчому провадженні № 64009508 визнати такими, що вчинені у відповідності до норми пункту 9 частини 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 129-1 Конституції України рішення суду є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Спеціальним Законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів є Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст.5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст.3 Закону № 1404-VIII визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження мають право оскаржувати дії та рішення державного виконавця до суду шляхом подання адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд даної справи судом, не скористався своїм правом та не надіслав суду відзив на позов, не надав будь-яких доказів на спростування доводів позивача, викладених в поданій позовній заяві, та достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні, а відтак суд приходить до висновку часткове задоволення вимог позивача.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про визнання дій відповідача протиправними, оскільки ненадання суду доказів на спростування доводів позивача не свідчить про протиправність дій відповідача при поверненні виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2018 стягувачу без прийняття його до виконання.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 262, 293, 295 КАС України, Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, скасування постанови та повідомлення про результати перевірки виконавчого провадження- задовольнити частково.

Скасувати повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.12.2020 про повернення виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2018 № 754/12702/14-а, стягувачу без його прийняття до виконання;

Скасувати постанову від 05.01.2021 та повідомлення (рішення) від 12.01.2021 Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про результати перевірки виконавчого провадження № 64009508.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 16.03.2021.

Суддя: