Справа № 280/391/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року Справа № 280/391/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду з надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними рішення відповідача викладені у формі листів від 07.09.2020 року №0800-0217-8/45011 та від 23.11.2020 року №10366-10098/С-02/8-0800/20 щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу мені позивачу період роботи на посаді майстра будівельних та монтажних робіт у період з 26.01.1991 (з моменту набрання чинності Списком №2, що затверджений постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 року №10) та до 20.11.2001 у пересувній механізованій колоні №122 тресту «Запоріжсільбуд», яка у подальшому була реорганізована у пересувну механізовану колону №122 відкритого акціонерного товариства «Запоріжсільбуд», пересувне механізоване підприємство №122 відкритого акціонерного товариства «Запоріжсільбуд», дочірнє підприємство - пересувна механізована колона №122 відкритого акціонерного товариства «Запоріжсільбуд»;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення за нею - з 26.08.2020.

Ухвалою суду від 25.01.2021 позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем надано документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 08.02.2019 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішеннями ГУ ПФУ в Запорізькій області йому протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу. Разом з тим, позивач вважає, що відповідачем протиправно не було зараховано до його стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії період його роботи з 26.01.1991 до 20.11.2001 у пересувній механізованій колоні №122 тресту «Запоріжсільбуд». Позивач зазначає, у зазначений період він працював на посаді майстра у зазначеному підприємстві, тобто на посаді яка передбачена Списком №2, проте, з незалежних від позивача обставин його посада у трудовій книжці та інших документах підприємства була зазначена як «майстер» хоча повинна бути зазначена як «майстер будівельних та монтажних робіт». Позивач зазначає, що у зв`язку із ліквідацією підприємства на якому позивач працював без визначення правонаступників, він не має змоги внести зміни до трудової книжки та отримати уточнюючу довідку про підтвердження пільгового стажу. Також, позивач вказує на те, що він звертався до відповідача з заявою про підтвердження пільгового стажу, проте йому було відмовлено у задоволенні відповідної заяви. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що позивач не має достатньої кількості пільгового стажу необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач вказує на те, що постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове забезпечення» затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема позицією 2290000б-23419 розділу ХХVII «Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння, реставрація і ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» передбачено посаду «Майстер будівельних та монтажних робіт». Відповідач зазначає, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та архівним довідкам, ОСОБА_1 в період з 26.01.1991 по 20.11.2001 працював майстром у ПМК №122 «Запоріжсільбуд». Тобто, посада позивача згідно трудової книжки не відповідає посаді передбаченій Списком №2. Також, відповідач вказував на те, що записи про належність займаної посади до Списку №2 та проведення атестації робочого місця в трудовій книжці та архівних довідках відсутні, уточнюючі довідки позивач не надавав. З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу періоду з 26.01.1991 до 20.11.2001 у пересувній механізованій колоні №122 тресту «Запоріжсільбуд», а відповідно і підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Просить задовольнити позовні вимоги.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 26.08.2020 позивач звернулася до Оріхівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листами ГУ ПФУ в Запорізькій області від 07.09.2020 №0800-0217-8/45011 та від 23.11.2020 №10366-10098/С-02/8-0800/20, позивача повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Позивач не погодившись з відмовою Пенсійного фонду у призначенні пенсії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Судом встановлено, що між сторонами спірним у даній справі є питання зарахування/не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 26.01.1991 до 20.11.2001 у пересувній механізованій колоні №122 тресту «Запоріжсільбуд» на посаді майстра.

Так, відповідно до наданої до матеріалів справи трутового книжки ОСОБА_1 , судом встановлено, що з 10.01.1984 позивача прийнято на посаду тесляра-бетонувальника 3-го розряду ПМК №122 тресту «Запоріжсільбуд».

З 08.10.1990 ОСОБА_1 переведений на посаду майстра (а.с.14), на якій працював до 20.11.2001.

При цьому, суд погоджується з доводами відповідача, що трудова книжка позивача за період роботи з 26.01.1991 до 20.11.2001 не містить відомостей про те, що посада відноситься до тих, що надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Також, згідно із п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді та виконання нею робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а також документальне підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відсутність же підтвердження вищезазначених обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове забезпечення» затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема 2290000б: б) «Керівники та спеціалісти» - 2290000б-23419 «Майстер будівельних та монтажних робіт».

Аналогічна посада включена до Списку №2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Отже, є відмінності у зазначені назви посади позивача у трудовій книжці майстер, та посаді за Списком №2, відповідно до якої громадяни мають право на призначення пільгової пенсії за Списком №2 майстер будівельних та монтажних робіт.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивач був призначений на посаду майстра об`єкта, що будується «с-з Мирний телятники та с-х Калініна жилбудинок» з 08.10.1990 (а.с.17).

Станом на 08.10.1990 застосуванню підлягали Списки, що затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Посада, яку позивач обіймав, входила до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Радою Міністрів СРСР 22 серпня 1956 року №1173 «Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» та ввійшла до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 «Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение».

Зокрема, у пункті «б» розділу ХXІX «Строительство зданий и сооружений: промышленных, энергетических, гидротехнических, дорожно-мостовых, транспорта и связи, жилых и культурно бытовых, также надземных зданий и сооружений шахт, рудников и коммуникаций» - мастера (десятники) и прорабы.

Також ця професія передбачена в постанові Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, в розділі 419 XXVII «Строительство, реконструкция, техническое перевооружение, реставрація и ремонт зданий, сооружений и других обьектов (мастера строительных и монтажных работ).

Крім того, відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерств праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Отже, у трудовій книжці посада позивача була зазначена як «майстер», оскільки на момент призначення на посаду такої посади, як майстер будівельних та монтажних робіт передбачено не було у діючому на той час Списку №2.

При цьому, суд зауважує, що чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство не покладає обов`язку на роботодавця вносити зміни до трудової книжки працівника, у разі зміни найменування професії у Списках виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, у трудовій книжці позивача була зазначена його посада з урахуванням діючих на той час нормативних документів, а оскільки як встановлено під час розгляду адміністративної справи позивач протягом роботи на зазначеному підприємстві не переводився на іншу посаду, то відповідно і не були внесені зміни щодо назви посади з майстра на майстра будівельних та монтажних робіт.

Також, судом встановлено, що відповідно до наказу про призначення позивача на посаду майстра, можливо підтвердити, що позивач був зайнятий саме у будівництві об`єктів сільськогосподарської промисловості.

Крім того, суд зазначає, що дійсно існує певна процедура надання уточнюючих довідок підприємств, проте не завжди такі умови пенсіонер має змогу виконати, оскільки після розпаду Радянською Союзу велика кількість підприємств припинена, а документи зазначених підприємств не всі були передані до архівних установ на зберігання.

Разом з тим, такі обставини не залежать від волі особи, яка звертається за призначенням пенсії, а тому не може бути поставлена в залежність призначення пенсії.

В даному випадку, ПМК №122 тресту «Запоріжсільбуд» ліквідовано без визначення правонаступників.

При цьому, позивач вживав активні дії щодо пошуку архівних документів для надання їх до пенсійного органу, зокрема такі документи отримані від КУ «Об`єднаний трудовий архів міської, селищної та сільських рад Оріхівського району» та зазначені документи підтверджують працю позивача на посаді майстра, отриману заробітну плату та кількість відпрацьованих днів, що надає можливість відповідачу здійснити перевірку таких документів та врахувати їх при призначенні пенсії.

Жодних зауважень до таких документів відповідачем під час розгляду справи не зазначено.

Також, окрему увагу суд вважає звернути і на те, що позивач звертався до відповідача з заявою про підтвердження трудового стажу від 06.11.2020, проте така заява належним чином, відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 №18-1, відповідачем розглянута не була, допомоги позивачу у підтвердженні пільгового стажу не надано, що свідчить про формальний підхід у призначенні позивачу пенсії та зарахування спірного стажу.

За таких обставин, оскільки відповідачем не доведено відсутність у позивача права на зарахування до пільгового стажу періоду з 26.01.1991 до 20.11.2001, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати зазначений період до пільгового стажу.

Крім того, оскільки у суду відсутні підтвердження того, що період з 08.10.1990 по 25.01.1991 зарахований до пільгового стажу позивача, то суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, для повного та всебічного захисту прав позивача, та зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи з 08.10.1990 по 20.11.2001.

При цьому, оскільки з урахуванням зарахування спірного періоду до пільгового стажу, позивач є таким, що відповідає умовам визначеним у п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058 та має права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною ч.2 ст.77 КАС України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи на посаді майстра у період з 08.10.1990 по 20.11.2001 у пересувній механізованій колоні №122 тресту «Запоріжсільбуд», яка у подальшому була реорганізована у пересувну механізовану колону №122 відкритого акціонерного товариства «Запоріжсільбуд», пересувне механізоване підприємство №122 відкритого акціонерного товариства «Запоріжсільбуд», дочірнє підприємство - пересувна механізована колона №122 відкритого акціонерного товариства «Запоріжсільбуд».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення 26.08.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова