Справа № 280/6035/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 березня 2021 року Справа № 280/6035/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя,69107, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 31.03.2020 №№-0826, -0826.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 31.03.2020 начальником Олександрівського управління у м. Запоріжжя ГУ ДПС у Запорізькій області було оформлено два податкові повідомлення-рішення за № -0826, яким визначено зобовязання з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 160 574,02 грн. та за № -0826, яким визначено зобовязання з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 135 058,15 грн.

Так позивач зазначає, що відповідно до рішення 29 сесії 7 скликання Запорізької міської ради № 45/55 від 30.05.2018 між Запорізькою міською радою (орендодавець) та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (орендарі) було укладено договір оренди землі № 00204 від 17.09.2018. Відповідно до зазначеного договору в строкове платне користування для розташування торгівельного комплексу орендарям було передано земельну ділянку площею 0,3916 га, кадастровий № :07:073:0064, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Даний договір оренди укладено на строк до 30.05.2028. Відповідно до п. 12 договору орендна плата вноситься орендарями у грошовій формі та розмірі 321 148,03 грн., що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік, наступним чином: 160 574,02 грн. ОСОБА_2 ; 160 574,01 ОСОБА_1 . На орендованій земельній ділянці розташоване нерухоме майно, а саме: будівля торгівельного комплексу літ. А, загальною площею 1120,0 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, що належало на праві спільної часткової власності; будівля торгівельного комплексу літ. Б загальною площею 353,6 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, що належало в цілому на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.06.2019, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (продавці) та ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (покупець) будівля торгівельного комплексу літ. А, загальною площею 1120,0 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101 перейшла у власність покупця.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.06.2019, укладеного між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (покупці) будівля торгівельного комплексу літ. Б загальною площею 353,6 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101 перейшла у спільну часткову власність покупців.

Зазначає, що згідно вимог чинного законодавства до нового власника обєкта нерухомості переходить і встановлений податковим законом обовязок плати за земельну ділянку, на якій розташоване набуте ним майно. Право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. Отже з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно за іншою особою у попереднього власника не виникає обовязку зі сплати орендної плати за земельну ділянку, на якій розташований відповідний обєкт нерухомості, який відчужено. В свою чергу відповідачем не враховано факт переходу до іншої особи права власності на обєкт нерухомого майна, розташованого на орендованій земельній ділянці.

У звязку з вищевикладеним вважає, що у ОСОБА_1 07.06.2019 автоматично припинилося право користування земельною ділянкою, а у ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» автоматично виникло право користування (оренди) відповідною частиною земельної ділянки площею 0,3916 га, кадастровий №:07:073:0064, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому договір оренди землі № 00204 від 17.09.2018 між Запорізькою міською радою (орендодавець) та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (орендарі) не припинив дію в цілому, а відбулась заміна сторони в зобовязанні. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 07.09.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання по справі на 06.10.2020.

Від відповідача на адресу суду 25.09.2020 надійшов відзив на позовну заяву, де вказано, що відповідач не згодний із позовною заявою виходячи з наступного. Так відповідно до договору оренди землі № 00038 від 28.02.2018 гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 отримали в строкове платне користування строком до 25.10.2036 року земельну ділянку для розташування відкритої цілодобової платної автостоянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,3916 га. Загальна річна сума орендної плати складає 321148,03 грн. в цінах 2017 року. Договір набрав чинності після підписання сторонами. У звязку з цим було прийнято оспорювані податкові повідомлення-рішення. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 06.10.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 18.11.2020.

Ухвалою суду від 18.11.2020 відкладено підготовче засідання на 14.12.2020.

Ухвалою суду від 14.12.2020 провадження у справі зупинено для надання часу сторонам для примирення до 25.01.2021.

Ухвалою суду від 25.01.2021 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 25.01.2021 підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті на 22.02.2021.

Ухвалою суду від 17.03.2020 допущено заміну відповідача Головне управління ДФС у Запорізькій області його правонаступником Головним управління ДПС у Запорізькій області.

Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник позивача проти задоволення клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 28.02.2018 між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та гр. ОСОБА_2 (Орендар 1), гр. ОСОБА_1 (Орендар 2) укладено договір оренди землі № 00038 відповідно до умов якого Орендодавець на підставі рішення 22 сесії 7 скликання Запорізької міської ради № 60/50 від 25.10.2017 надає, а Орендарі приймають в строкове платне користування земельну ділянку для розташування відкритої цілодобової платної автостоянки, яка знаходиться: АДРЕСА_2 . Пунктом 3 договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3916 га, кадастровий номер земельної ділянки: :07:073:0064. Договір укладено до 25 жовтня 2036 року.

Рішенням 29 сесії 7 скликання Запорізької міської ради від 30.05.2018 № 45/55 припинено гр. ОСОБА_2 і гр. ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки площею 0,3916 га, раніше наданої рішенням міської ради від 27.10.2017 № 60/50 «Про надання у користування на умовах оренди гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_2 для розташування відкритої цілодобової платної автостоянки.

Цим же ж рішенням надано у користування на умовах оренди строком на 10 років гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 в рівних частках земельну ділянку загальною площею 0,3916 га (землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) по АДРЕСА_2 зі зміною функціонального призначення для розташування торговельного комплексу в межах, раніше наданих рішенням міської ради від 27.10.2017 № 60/50, за рахунок земельної ділянки, право оренди якої припиняється п. 1 даного рішення.

17.09.2018 між Запорізькою міською радою та гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 було укладено договір про розірвання № 00207 до договору оренди землі від 28.02.2018 № 00038, відповідно до якого Орендодавець і Орендар за взаємною згодою (п. 34 Договору) вирішили розірвати Договір від 28.02.2018 № 00038, укладений між Орендодавцем та Орендарем.

Судом також встановлено, що 17.09.2018 між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та гр. ОСОБА_2 (Орендар 1), гр. ОСОБА_1 (Орендар 2) укладено договір оренди землі № 00204 відповідно до умов якого Орендодавець на підставі рішення 29 сесії 7 скликання Запорізької міської ради № 45/55 від 30.05.2018 надає, а Орендарі приймають в строкове платне користування земельну ділянку для розташування торговельного комплексу, яка знаходиться: АДРЕСА_2 . Пунктом 3 договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3916 га, кадастровий номер земельної ділянки: :07:073:0064. Договір укладено до 30 травня 2028 року.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, станом на час формування 23.06.2020, та не заперечується позивачем, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зінковою Ю.Є. та зареєстрованим у реєстрі за № 1298, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (продавці) передано у власність ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (покупець) будівля торгівельного комплексу літ. А, загальною площею 1120,0 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, розташований на земельній ділянці площею 0,3916 га, кадастровий номер :07:073:0064.

07.06.2019 проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за договором купівлі-продажу від 07.06.2019.

31.03.2020 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області винесені податкові повідомлення-рішення № -0826, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання із орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 135 058,15 грн. та №-0826, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання із орендної плати з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 160 574,02 грн.

Суд зазначає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України, Земельного кодексу України, норми Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. №161-XIV.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Підпунктами 14.1.73, 14.1.136, 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що землекористувачі юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди; орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII орендна плата); плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пп.269.1.1, 269.1.2 п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

При цьому, згідно з пп.270.1.1 п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Отже, земельні ділянки, що перебувають в користуванні є об`єктами оподаткування.

Водночас, з огляду на п.287.1 ст.287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Слід взяти до уваги, що у разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Таким чином, вказана норма встановлює, що припинення права користування земельною ділянкою зумовлює оплата за землю лише за фактичний період перебування землі у користуванні у поточному році.

Відповідно до пп.287.6, 287.7 ст.287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно з п.п.288.2, 288.3 ст.288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Відповідно до п.«е» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Слід зазначити, що частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. №161-XIV до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

З огляду на абз.8 ч.1 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Таким чином, припинення договору оренди з підстав набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, встановлено законом та не залежить від волі сторін, оскільки перехід права користування земельною ділянкою, на якій розміщені придбані будівлі, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, прямо передбачено Земельним кодексом України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 р. у справі №802/4133/15-а (провадження №К/9901/19185/18).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до рішень Запорізької міської ради № 60/50 від 25.10.2017 та № 45/55 від 30.05.2018, а також укладених договорів оренди землі за № 00038 від 28.02.2018 та № 00204 від 17.09.2018 землекористувачем земельної ділянки з кадастровим № :07:073:0064 у 2018 році, в тому числі, є ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що вказана земельна ділянка в повному обсязі перебувала в користуванні позивача лише з 17.09.2018 та докази, що у ОСОБА_1 відсутній обовязок вносити плату за землю за 2018 рік.

Таким чином судом встановлено, що позивач є землекористувачем, за земельну ділянку під яким відповідачем оспорюваним податковим повідомленням-рішенням № -0826 від 31.03.2020 нараховано орендну плату з фізичних осіб у розмірі 135 058,15, а відтак в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № -0826 від 31.03.2020, то в цій частині позовних вимог суд повідомляє наступне.

У розумінні положень пп.14.1.73, 14.1.136 п.14.1 ст.14, пп.269.1.1, 269.1.2 п.269.1 ст.269, пп.270.1.1 п.270.1 ст.270, п.287.7 ст.287 Податкового кодексу України платником орендної плати є землекористувач, при цьому обов`язок зі сплати орендної плати виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права користування земельною ділянкою і триває до часу припинення (переходу) такого права.

Якщо фізичною чи юридичною особою набуто право власності на будівлю або його частину, які розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Отже, плата за землю здійснюється особою, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (правом власності або правом користування), а тому з часу набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю чи споруду.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду наведеною у постановах від 12.06.2018 р. у справі №815/5779/15 (провадження №К/9901/28024/18), від 19.06.2018 р. у справі №822/2696/17 (провадження №К/9901/44579/18).

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Розділ "Актуальна інформація про право власності" у власність ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (покупець) передана будівля торгівельного комплексу літ. А, загальною площею 1120,0 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, розташований на земельній ділянці площею 0,3916 га, кадастровий номер :07:073:0064. Запис про право власності за ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» внесено 07 червня 2019 року.

Виходячи із буквального трактування пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Таким чином підстава для нарахування орендної плати за землю припинила своє існування 07 червня 2019 року.

Отже контролюючий орган фактично визначає позивачу суму грошового зобов`язання на неіснуючу земельну ділянку та без підстави для нарахування орендної плати з 07.06.2019.

Враховуючи вищенаведене, доводи відповідача стосовно того, що ОСОБА_1 повинна сплачувати орендну плату за землю за весь 2019 рік є помилковими, оскільки з моменту набуття права власності на розташоване за адресою: АДРЕСА_2 нерухоме майно, розташоване на орендованій позивачем земельній ділянці, таке право оренди припинилося, що зумовлює відсутність у ОСОБА_1 обов`язку зі сплати орендної плати з часу державної реєстрації права власності ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на нерухоме майно.

Відповідачем до суду надано розрахунок плати за землю відповідно до якого загальна сума зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб становить 160 574,02 грн., з них: за період з 01.01.2019 по 07.06.2019 69508,75 грн.

Отже, спірне податкове повідомлення-рішення № -0826 від 31.03.2020 є протиправним та підлягає скасуванню в частині визначення зобовязання за платежем орендна плата за землю у розмірі 91 065,27 грн. (160 574,02 грн. 69 508,75 грн. = 91 065,27 грн.), а саме до дати, коли підстава для нарахування орендної плати за землю припинила своє існування та з якої ОСОБА_1 припинила бути користувачем земельної ділянки, а відтак і відпали підстави для нарахування орендної плати.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи часткове задоволення позову, на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1113,77 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя,69107, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, № -0826 від 31.03.2021 в частині зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму 91 065,27 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя,69107, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1113 (одна тисяча сто тринадцять) грн. 00 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 17.03.2021.

Суддя А.В. Сіпака