Справа № 420/14586/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-47099-50 від 10.02.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

18.12.2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-47099-50 від 10.02.2020 року.

Ухвалою суду від 23.12.2020 року судом залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

29.12.2020 року (вх.№55787/20) від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду разом із позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-47099-50 від 10.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що зі спірного рішення вбачається, що в ОСОБА_1 наявний борг зі сплати ЄСВ у розмірі 29293,44 грн. Позивач вказує, що дійсно, у 2000 році він мав статус підприємця та займався підприємницькою діяльністю, однак, у 2001 році ця діяльність була припинена та статус ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця було припинено.

Крім того, у позові вказано, що у вимозі зазначено не вірну адресу позивача.

12.01.2021 року (вх.№1484/21) від позивача до суду надійшла заява про надання доказів разом із додатками.

Ухвалою суду від 15.01.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-47099-50 від 10.02.2020 року і відкрито провадження по справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

08.02.2021 року (вх.№6180/21) від представника Головного управління ДПС в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.44-48).

У відзиві вказано, що Головне управління ДПС в Одеській області не погоджується з доводами позивача у зв`язку із наступним.

Як зазначено у відзиві, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області з 01.01.2001 року на загальній системі оподаткування, здійснюючи діяльність згідно обраного виду економічної діяльності «Інші види діяльності». Стан платника 0 платник податків за основним місцем обліку. Як стверджує відповідач, ОСОБА_1 зареєстровано платником єдиного внеску з 26.02.1998 року.

З посиланням на положення пп.2 ч.2 ст.1, п.4 ч.1, ч.4 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п.36.5 ст.36 Податкового кодексу України, відповідач вказує, що з 01.01.2017 до ст. 7 Закону №2464 було внесено зміни, одна із яких стосується порядку нарахування єдиного соціального внеску фізичними особами підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, у разі відсутності в них доходу у звітному році або окремому місяці звітного року. Так, якщо раніше такі платники ЄСВ мали право самостійно визначати базу нарахування ЄСВ у разі відсутності доходу і сплатити суму єдиного соціального внеску урахуванням встановленої максимальної величини бази нарахування ЄСВ та розмір мінімального страхового внеску, то з 01.01.2017 таке самостійне визначення бази для нарахування ЄСВ стає їх обов`язком.

Так, зазначено у відзиві, з 01.01.2016 року відповідно до ч.5 ст. 8 Закону №2464 встановлено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. З 01.01.2017 р. по 31.12.2017р. розмір мінімальної заробітної плати становить 3200 грн., тому розмір ЄСВ становить 704 (3200*22/100 ). За рік 8448 грн. З 01.01.2018 р. по 31.12.2018р. розмір мінімальної заробітної плати становить 3723 грн., тому розмір ЄСВ становить 819 (3723*22/100 ). За один квартал 2457,18 грн. З 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. розмір мінімальної заробітної плати становить 4173,00 грн., тому ЄСВ становить 918,06 грн. (4173,00*22/100).

Як стверджує відповідач, згідно даних інтегрованої картки платника КБК 71040000 «Єдиний внесок фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб,які проводять незалежну професійну діяльність» по ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) рахується заборгованість починаючи з 2017 року в сумі 29293,44 грн. грн., а саме : за 2017 рік - 8448,00 грн.; за 2018 рік - 9828,72 грн.; за 2019 рік - 11016,72 грн.

На підставі цих даних, вказано у відзиві, ГУ ДПС в Одеській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-47099-50 від 10.02.2020, відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо доводів позивача про те, що ним у 2001році припинено підприємницьку діяльність відповідач вказує, що у контролюючого органу відсутня інформація щодо припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 .

Разом із відзивом представником відповідача до суду надано клопотання про розгляд справи №420/14586/20 в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.02.2021 року судом залишено без задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи №420/14586/20 в порядку загального позовного провадження.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З урахуванням положень ч.1, ч.6 ст.120 КАС України, ст.258 КАС України, дана адміністративна справа вирішується судом у межах строку, визначеного ст. 258 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Згідно даних розрахунку боргу та інтегрованої картки платника КБК 71040000 «Єдиний внесок фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб,які проводять незалежну професійну діяльність» по ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) рахується заборгованість починаючи з 2017 року в сумі 29293,44 грн. грн., а саме : за 2017 рік - 8448,00 грн.; за 2018 рік - 9828,72 грн.; за 2019 рік - 11016,72 грн. (а.с.31-33, 53, 57-59)

10 лютого 2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області було винесено щодо ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» №47099-50 (а.с.47), про те що станом на 05.11.2020 року наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені ОСОБА_1 становить 29293,44 грн. та що відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів Головне управлінням ДПС в Одеській області вимагає сплатити суму вказаної недоїмки (а.с.4, 56).

Позивач, не погоджуючись з вищевказаною податковою вимогою, вважаючи її протиправною звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), як зазначено в його преамбулі, є нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 2 та п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців)

Як стверджує відповідач, заборгованість ОСОБА_1 виникла зі сплати єдиного внеску фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» по (рнокпп НОМЕР_1 ) у період з 2017 року по 2019 рік саме як у фізичної особи-підприємця.

У позові вказано, що у 2000 році позивач мав статус підприємця та займався підприємницькою діяльністю, однак, у 2001 році ця діяльність була припинена та статус ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця було припинено.

В той же час, доказів того, що у період з 2017 року по 2019 рік ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець до суду не надано.

Натомість, згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація щодо реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця відсутня (а.с.11, 34-37).

З вказаного вбачається, що позивач не є платником єдиного внеску як фізична особа підприємець.

Доказів того, що ОСОБА_1 є платникам єдиного внеску з інших підстав, передбачених ч.1 ст.4 Закону №2464-VI до суду також не надано.

При вирішенні даної адміністративної справи суд враховує також те, що до 2017 року суми єдиного внеску позивачу не нараховувалась, про що свідчать наявні в матеріалах справи інтегровані карти, а саме, що сума боргу ОСОБА_1 складає 29293,44 грн. Тобто іншого, крім того, який виник у період з 2017 року боргу зі сплати єдиного внеску, в тому числі безнадійного, у позивача немає. Тобто, до 2017 року відповідачу було достеменно відомо, що позивач не є платником вказаного страхового внеску.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону №2464-VI Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

У разі несплати частини суми страхових внесків, що сплачується за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, інформує про це платників єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом четвертим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

Як вбачається з копії спірної вимоги вона адресована позивача на адресу « АДРЕСА_1 .

В той же час, з копії паспорта позивача судом встановлено, що місцем реєстрації ОСОБА_1 з 07.03.2001 року є « АДРЕСА_2 ».

Тобто, спірна вимога не була надіслана на адресу позивача.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не є платником єдиного внеску як фізична особа підприємець, зважаючи на те, що у суду відсутні докази того, що ОСОБА_1 є платникам єдиного внеску з інших підстав, передбачених ч.1 ст.4 Закону №2464-VI, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави як для нарахування позивачу суми єдиного внеску, так і для прийняття спірної вимоги.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС в Одеській області №Ф-47099-50 від 10.02.2020 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір за подання вказаного адміністративного позову у розмірі 840,80 грн. (а.с.18).

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що розмір судового збору, що підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, становить 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-47099-50 від 10.02.2020 року задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС в Одеській області №Ф-47099-50 від 10.02.2020 року.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ).

Суддя Корой С.М.

.