Справа № 200/6935/20-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 р. Справа№200/6935/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстроване фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27-а) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправними і скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 325 від 30.06.2020 року, яким позивачці відмовлено у перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачці на підставі її заяви від 25.06.2020 року, виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, що визначена у довідці від 18.03.2020 року № 18-85-518, яка видана прокуратурою Донецької області, з виплатою різниці в пенсії за минулий час, починаючи за 12 місяців до дати звернення за перерахунком пенсії.

Позов обґрунтований тим, що позивачка з грудня 2001 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від суми її місячної заробітної плати, яку вона отримувала на посаді старшого помічника прокурора м. Єнакієвого, до якої включались всі види оплати праці, з якої сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

25.06.2020 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок її пенсії за вислугою років відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», проте, рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 30.06.2020 року № 225 їй було відмовлено у перерахунку пенсії.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що після визнання 13.12.2019 року таким, що не відповідає Конституції України, тобто є неконституційним, положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII зі змінам, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, відповідний нормативно-правовий акт про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури прийнято не було.

Позивачка не погоджується з даною відмовою відповідача, вважає її протиправною та такою, що порушує її права, оскільки з 13.12.2019 року на її думку вона має право для перерахунку пенсії відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Також, установлено такий порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції. На переконання позивачки, відповідач в оскаржуваному рішенні протиправно послався на те, що він не має права на перерахунок пенсії.

Підсумовуючи, позивачка також зазначає, що внесені до законодавства зміни в частині зменшення розміру пенсії у відсотковому значенні до місячної заробітної плати застосовуються лише до тих кому призначається пенсія, та не можуть бути застосовані відповідачем при її перерахунку, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. На підставі вищевикладеного позивачка рахує, що при перерахунку її пенсії відповідачем має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на час призначення такої пенсії, тобто 80 відсотків від місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

У поданому до суду відзиві на адміністративний позов, відповідач заперечив проти задоволення позовних у повному обсязі, навівши доводи, аналогічні викладеним у спірному рішенні, та зазначив, що позивачка є отримувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Загальний стаж роботи позивачки становить 47 років 01 місяць 5 днів. Також відзначив, що виплата пенсії позивачці проводиться із розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Крім того відповідач зазначає, що 25.06.2020 року позивачка звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про перерахунок її пенсії за вислугу років до якої нею було додано довідку Прокуратури Донецької області про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії від 18.03.2020 року № 18-85-518, проте рішенням від 30.06.2020 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» та рішення Другого сенату Конституційного суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року з підстав відсутності відповідного нормативно-правового акту після 13.12.2019 року про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Відповідач рахує, що спірне рішення є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню. Вказує на те, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 3-209/2018(2413/18,2807/19) щодо ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII про умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури встановлено, що частина 20 ст. 86 Закону, не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, натомість застосуванню підлягає частина 20 ст. 86 Закону в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок». Відповідач звертає увагу на те, що частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року визначає лише умови проведення перерахунку, а саме: підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Проте, вказана норма не встановлює механізм проведення такого перерахунку. Відповідач вважає, що в цьому випадку застосуванню підлягають положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які встановлюють загальний порядок перерахунку пенсій. З огляду на викладене відповідач зазначає, що управлінням не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивачки, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою від 14 вересня 2020 року суд, задовольнивши клопотання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, зупинив провадження у справі № 200/6935/20-а до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20.

Ухвалою від 03 березня 2021 року суд, задовольнивши клопотання ОСОБА_1 , поновив провадження у справі № 200/6935/20-а у зв`язку із оприлюдненням 01.03.2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови Великої Палати Верхового Суду від 20 січня 2021 року у зразковій справі № 560/2120/20 (Пз/9901/9/20).

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Заяв від учасників справи про поновлення/продовження процесуальних строків, для вчинення процесуальних дій, у відповідності до положень п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, до суду не надходило, отже, суд проводить розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами. Саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, участь учасників справи в судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, та сторонами не повідомлено причин, які безпосередньо перешкоджають розгляду даної справи за наявними у ній доказами.

З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України, серія: НОМЕР_1 (а.с. 9-10, 41-43).

Відповідно до довідки від 11 листопада 2014 року № 1411-1361, що видана Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради, позивачка є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_3 (а.с. 11, 44).

Позивачка є отримувачем пенсії за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням від 21.05.2008 року серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

Трудовою книжкою від 7 січня 1967 року, що видана на ім`я позивачки, підтверджується, зокрема, період її роботи з 19 грудня 2001 року по 18 квітня 2014 року на різних посадах в Прокуратурі Донецької області (а.с. 15-16).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 25 червня 2020 року позивачка звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років (а.с. 37-38). До заяви позивачкою, поряд з іншим, було додано довідку про заробітну плату (спецпенсії) № 18-85-518 від 18.03.2020 року.

Зазначена довідка видана ОСОБА_1 про те, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-(ІІ)2019 та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою старший прокурор прокуратури м. Єнакієвого, складає: посадовий оклад 5 660 грн., надбавка за класний чин (радник юстиції) 2 200 грн., надбавка за вислугу років (40%) 2 264 грн., надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі (62%) 6 276,88 грн., премія (60%) 9 840,53 грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) 2 186,79 грн., матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань (1/12) 2 186,79 грн., усього 30 614,99 грн. (а.с. 14, 40).

Рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 30.06.2020 року № 225 позивачці відмовлено у перерахунку пенсії (а.с. 17-18, 35-36)

Вказане рішення аргументоване тим, що згідно Рішення Другого сенату Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 про умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури встановлено, що частина 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Рішення Другого сенату Конституційного Суду України, пункт 20 статті 86 Закону України «Про Прокуратуру» викладено в наступній редакції, а саме: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівникам, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців». Крім того у рішенні зазначено, що статтею 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинності з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше для його ухвалення. Відповідно до пп. 1 п. 1 листа Офісу Генерального прокурора № 21-698вих-20 від 18.02.2020 року перерахунок пенсії проводиться у разі прийняття нормативно правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, проте, після 13.12.2019 року, відповідний нормативно правовий акт про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури прийнято не було.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На час призначення позивачці пенсії (2001 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Згідно з ч. 1 вищевказаної статті (в редакції, чинній на час призначенні пенсії позивачці), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 12 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ).

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ).

До ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище ч. 17 ст. 50-1 Закону №3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ), який набрав чинності з 15.07.2015.

Частина 20 ст. 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VІІ та ч. 17 (з 01.10.2011 року ч. 18) ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. ст. 86) цього Закону набрали чинності з 15.07.2015. Водночас, з 15.07.2015 втратив чинність Закон № 1789-XII (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч.ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів).

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»(далі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

ч. 20 ст. 86 Закону України від 14.10.2014 «Про прокуратуру» №1697-VІІ(набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: «20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 01.01.2015 в Україні:

жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»;

законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

13.12.2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив Рішення №7-р(II)/2019 та вирішив таке: визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

У своєму Рішенні від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте, згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

Крім того, Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у т.ч. умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Таким чином, з 13.12.2019 року у Законі № 1697-VII відсутня вимога про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Доводи відповідача про те, що після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-(ІІ)/2019 (після 13.12.2019) нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13.12.2019 року норма ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Суд враховує, що грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Така бездіяльність уряду була предметом розгляду у судах.

Верховний Суд у постанові від 24.04.2019 (справа №826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІпокладено саме на уряд.

Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Проте рішення суду фактично Кабінетом Міністрів України не виконано.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.

Реалізація її права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019 року.

Суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що для реалізації пенсіонерами права на перерахунок пенсії, визначеного ст.86 Закону №1697-VІІ (у редакції, що діє з 13.12.2019), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, оскільки рахує його хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.

Крім того, слід звернути увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури, така постанова є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

За таких обставин, суд приходить висновку, що позивачка має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Прокуратури Донецької області від 18.03.2020 № 18-85-518.

Отже, право позивачки на перерахунок пенсії є порушеним та підлягає судовому захисту.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що прийняте відповідачем рішення № 225 від 30.06.2020 року про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо дати, з якої відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивачці, то суд враховує, що первинна редакція ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 до 13.12.2019 (дата ухвалення Конституційним Судом України Рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом № 76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 було змінено на речення «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», - тобто ці зміни було внесені в текст ст. 86 Закону № 1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015).

Тому ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі Рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню, починаючи саме з цієї дати. А, відтак, суд вважає, що ефективним способом відновлення порушених прав позивачки є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки з 13.12.2019 року.

Щодо питання розміру пенсії позивачки, а саме виходячи з розміру 90% від суми місячного заробітку, суд зазначає наступне.

Спір між позивачкою та Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області виник з підстав відмови їй у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зазначає, що відповідач у оскаржуваному рішенні відмовив позивачці у перерахунку її пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії на час звернення позивачкою до суду із даним адміністративним позовом не існувало.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачці пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивачки у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 року за результатами розгляду зразкової справи № 560/2120/20.

Суд звертає увагу, що в силу вимог частини п`ятої статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Згідно з нормами частини шостої зазначеної статті висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини третьої КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Крім того, згідно частини п`ятої КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оскільки дана адміністративна справа є типовою, суд, при ухваленні рішення враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у вищевказаному рішенні за результатами розгляду зазначеної зразкової справи.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні вимог позивачки про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, виходячи з розміру 90% суми місячної заробітної плати, слід відмовити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині визнання протиправним та скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 225 від 30 червня 2020 року про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років, зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з 13.12.2019 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ч. 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Донецької області № 18-85-518 від 18 березня 2020 року з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з правил частини першої статті 139 КАС України, відповідно до яких при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 зазначеної статті встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 КАС України передбачено, що у випадку якщо, зокрема, спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За подання до суду даного позову позивачкою був сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн. (а. с. 8).

Таким чином, враховуючи, що позов судом задоволений частково, суд приходить до висновку, що з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі - 700,65 грн.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27-а) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 225 від 30.06.2020 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по заробітній платі.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27-а, ) з 13.12.2019 року здійснити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ч. 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Прокуратури Донецької області № 18-85-518 від 18 березня 2020 року з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27-а, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 700 (сімсот гривень) грн. 65 коп.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 18 березня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров