Справа № 167/171/21
Суддя: Гармай І. Т.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 167/171/21
Номер провадження 2-а/167/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Куприянчика В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділення поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, поліцейського СРПП ВПД № 1 (м. Рожище) ПРУП ГУНП у Волинській області Куприянчика Віктора Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, обгрунтовуючи його тим, що 24 лютого 2021 року старшим сержантом поліції СРПП ВПД № 1 (м. Рожище) ПРУП ГУНП у Волинській області Куприянчиком В. В. винесено постанову серія БАА № 785292 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Вказує, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови 24 лютого 2021 року о 16 год. 20 хв. у м. Рожище по вул. Героїв УПА він, керуючи ТЗ «Mersedes-Benz», модель Sprinter 616CDI, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку (стоянку) у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Зазначає, що в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Так, зупинка, позивачем була пов`язана із розвантаженням вантажу, що згідно товарно-транспортної накладної № Р403 від 24 лютого 2021 року здійснювалося за адресою: м. Рожище, вул. Героїв УПА, 2.

Крім того, відповідно до п. 3.43 Правил дорожнього руху не поширюється дія знаків: 3.1, 3.2, 3.21-3.24. 3.34 - на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами.

Відповідно до п. 13.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною.

Відповідно до абз. 20 Глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов 'язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Таким чином, у зв`язку з виконанням ним трудових обов`язків, як водія автотранспортних засобів, згідно із товарно-транспортною накладною позивачем здійснювалося перевезення вантажу за встановленим маршрутом з пункту навантаження (Рожищенський р-н, с. Носачевичі, вул. Прилісна, буд. 5) до пункту розвантаження (м.Рожище, вул. Героїв УПА, 2), а тому на даний тип руху транспортного засобу поширюються положення п. 13.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Відтак, він не погоджується з даною постановою, вважає її такою, що винесена безпідставно та необґрунтовано, оскільки він проїжджав перехрестя з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, а під час винесення постанови відповідачі не навели повного опису обставин вчинення ним адміністративного правопорушення (в якому напрямку рухався, детальні обставини, в якій позиції відносно знака 3.34 зупинився, внаслідок чого відбулось порушення ПДР тощо), не надано жодних доказів, в тому числі із застосуванням технічних засобів, про його вину у скоєнні вказаного правопорушення. Поряд з цим, всупереч положенням ст. 268 КУпАП не було роз`яснено його прав, в тому числі заявляти клопотання та користуватися юридичною допомогою.

На підставі наведеного, просить суд скасувати постанову старшого сержанта поліції СРПП ВПД № 1 (м. Рожище) ПРУП ГУНП у Волинській області Куприянчика В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАА № 785292 від 24 лютого 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП судовий збір.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав з підстав наведених у ньому, просив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 785292 від 24 лютого 2021 року скасувати. Суду пояснив, що 24 лютого 2021 року виконував свої посадові обов`язки, а саме: до магазину на вул. Героїв УПА 2 доставив м`ясо, вагою 115 кг та мав намір його розвантажувати.

Представник відділення поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відзиву не подав.

Поліцейський СРПП ВПД № 1 (м. Рожище) ПРУП ГУНП у Волинській області Куприянчик В. В. суду пояснив, що при виявленні порушення ПДР, зокрема дорожнього знаку 3.4, перед розглядом справи запропонував усунути порушення на місці, проте ОСОБА_1 зазначив, що має право стоянки в зоні дії знаку, оскільки здійснює розвантаження вантажу.

Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення, зокрема, вимог дорожніх знаків та правил зупинки, стоянки - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 3.34 ПДР України у межах дії знаку «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. ч. 1-3 ст. 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 785292 від 24 лютого 2021 року, ОСОБА_1 о 16 год. 20 хв. 24 лютого 2021 року у м. Рожище по вул. Героїв УПА, керуючи ТЗ «Mersedes-Benz», модель Sprinter 616CDI, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку (стоянку) у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 ПДР України.

Місце, дату, час вчинення адміністративного правопорушення позивач не заперечував.

Заперечуючи вину у вчиненні зазначеного правопорушення, позивач вказував, що так, він дійсно здійснив зупинку по вул. Героїв УПА, 2 в м. Рожище, в зоні дії дорожнього знаку 3.4, оскільки ним здійснювалось розвантаження товарів, а тому, на його думку, він мав право стоянки, оскільки забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім тих що здійснюють розвантаження чи завантаження вантажу, а ним була здійснена зупинка саме з метою розвантаження вантажу.

Суд не приймає до уваги, таке твердження позивача, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку

За змістом п. 8.4. розділу 8 ПДР України дорожні знаки поділяються на такі групи як: в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Розділом 33 ПДР України «Дорожні знаки», зокрема у підрозділі 3 «Заборонні знаки» закріплено такий заборонний дорожній знак, як знак 3.34 «Зупинку заборонено».

Знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Ураховуючи наведене, оскільки відповідно до дорожнього знаку 3.34 дозволена в зоні дії знаку зупинка і стоянка таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу), а транспортний засіб «Mersedes-Benz», модель Sprinter 616CDI, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 до таксі не відноситься, суд доходить висновку, що належними і допустимими доказами підтверджується факт порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено".

Покликання в адміністративному позові на те, що позивач рухався згідно товарно-транспортної накладної за встановленим маршутом, відтак, згідно п. 3.43 ПДР України не поширюється дія знаку 3.34 на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршутами суд до уваги не приймає, оскільки згідно розділу 1 ПДР України до транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршутами відносяться автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, а транспортний засіб, яким керував позивач до таких не відноситься.

Посилання позивача на порушення відповідачем його права на правову допомогу, а також порядок розгляду справи, судом оцінюється критично, оскільки в постанові серії БАА № 785292 від 24 лютого 2021 року в графі «Права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз`яснено» міститься його підпис.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки Позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд доходить висновку, що необхідно залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а адміністративний позов - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243, 244, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Постанову старшого сержанта поліції СРПП ВПД № 1 (м. Рожище) ПРУП ГУНП у Волинській області Куприянчика Віктора Васильовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАА № 785292 від 24 лютого 2021 року - залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до відділення поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, поліцейського СРПП ВПД № 1 (м. Рожище) ПРУП ГУНП у Волинській області Куприянчика Віктора Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тесту рішення - 17 березня 2021 року.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , службова адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя І. Т. Гармай