Справа № 160/4991/20
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/4991/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на окрему ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі №160/4991/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/4991/20 позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей43і63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії;

зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вищевказане рішення набрало законної сили 13 серпня 2020 року.

30.10.2020р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій заявник з посиланням на ст.382, ст.383 КАС України. В заяві заявник просив:

визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - відповідачем при виконанні рішення суду;

зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, підготувати та надати нову довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з показника - 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2019 року та множенням даного показника на відповідні тарифні коефіцієнти, та відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які враховуються при призначенні та перерахунку пенсії, за відповідною або аналогічною посадою, яку позивач займав на дату звільнення із служби, для проведення з 01.04.2019 р. перерахунку основного розміру його пенсії;

встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (боржника) - Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подати звіт про виконання судового рішення у справі №160/4991/20 від 13.07.2020 р., встановити відповідний строк для цього.

У заяві заявник (позивач) посилався на те, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративним справах регулюється приписами ст.382, 383 КАС України.

За результатами розгляду заяви Дніпропетровським окружним адміністративним судом прийнято окрему ухвалу від 01 грудня 2020 року, якою заяву задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, яка виразилась у невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року у справі 160/4991/20 в частині не застосування показника 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року 2019 року, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням при оформленні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року.

Зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року у справі 160/4991/20 в частині застосування показника 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року 2019 року, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням при оформленні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року.

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Направлено окрему ухвалу Дніпропетровському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України для вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли невиконанню повному обсязі рішення суду від 13.07.2020 року у справі №160/4991/20.

Встановлено Дніпропетровському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України строк для надання відповіді про вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли невиконанню в повному обсязі рішення суду від 13.07.2020 року у справі №160/4991/20 до 21 грудня 2020 року.

На вказану ухвалу суду Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скаргу обґрунтована тим, що приймаючи окрему ухвалу та зобов`язуючи вчинити певні дії, суд першої інстанції не врахував судового рішення та його висновки, яке виконано суб`єктом владних повноважень.

Заявником подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні, з підстав правомірності оскарженої ухвали. Також просить суд апеляційної інстанції встановити судовий контроль.

Також заявником подано доповнення до відзиву стосовно питання щодо застосування судом першої інстанції показника 50% розміру мінімальної заробітної плати.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Як свідчать матеріали справи заявник звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо застосування останнім заходів, передбачених ст.ст.382, 383 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 ст. 382 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються (ч. 2 ст. 383 КАС України).

Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4 ст. 383 КАС України).

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена (ч.5 ст.383 КАС України).

Враховуючи зазначені норми законодавства, колегія суддів зазначає про виокремлення у окремі статті таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Законодавець, розмежовуючи види судового контролю за виконанням судового рішення, тим самим розділив і види заяв, з якими звертається позивач до суду та, відповідно, - наявність чи відсутність вимог до оформлення кожної з них.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 16.10.2018 року по справі №556/2081/17.

Окрім того, приписами ст.382 та ст.383 КАС України передбачено і різні порядки розгляду заяв, поданих відповідно до цих норм.

Проте судом першої інстанції було розглянуто подану заяву позивача в порядку ст.ст.382,383 КАС України сумісно, не зважаючи на те, що приписами вказаних статей КАС України передбачено різні процедури розгляду заяв та різні правові наслідки за наслідками розгляду таких заяв відповідно до вказаних норм КАС України.

Крім того, судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення (окремої ухвали) не враховано положень ст. 249 КАС України.

Положеннями ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 249 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Вказаними процесуальними нормами передбачено можливість направлення окремої ухвали суду відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, проте вона не може собою підміняти резолютивну частину судового рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення поданої заяви, а отже окрема ухвала підлягає скасуванню.

Щодо зазначення заявником у відзиві про застосування судом апеляційної інстанції судового контролю, колегія суддів зазначає, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення в адміністративних справах визначені Розділом IV КАС України. Розгляд такого питання судом апеляційної інстанції не передбачено ст. 308 КАС України за відзивом сторони поданого на апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 249, 311, 315, 317, 321,322, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - задовольнити.

Скасувати окрему ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі №160/4991/20.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак