Справа № 464/1023/21
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1023/21
пр.№ 2-а/464/43/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2021 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючої - судді Горбань О.Ю.,

секретар судового засідання Максимець Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м.Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції м.Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, є яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи на території України) серії 1АВ №00667063 від 10.08.2020.

Обґрунтовує позов тим, що 10 серпня 2020 року інспектором Департаменту патрульної поліції м. Києва Смольницькою Уляною Миронівною відносно нього винесено постанову серії 1 АВ №00667063 про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, згідно котрої його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає, що на ділянці дороги МО5 Київ-Київ-Одеса 28+870, не встановлені дорожні знаки, які б обмежували швидкість руху, тому він притягнутий до відповідальності безпідставно. Зазначає, що дану постанову він отримав 26.01.2021 при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження. Із вказаною постановою не погоджується, оскільки вона винесена з порушенням норм права та є незаконною, оскільки він жодних порушень, передбачених Правилами дорожнього руху не вчиняв, відповідачем безпідставно притягнуто його до адміністративної відповідальності. На фото, яке міститься в оскаржуваній постанові зазначено про швидкість автомобіля, але не зафіксовано факту руху автомобіля марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожніх знаків 3.29, 3.31. Вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме ним порушення ПДР та не доведено, що він є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення. Просить скасувати оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

05.03.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , просить врахувати, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена інспектором за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Правопорушення зафіксоване технічним засобом Каскад 030-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018, та має сертифікат відповідності. Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленої обмеження швидкості автомобілем Вольво д.н.з. НОМЕР_1 є фотокартки із зображенням транспортного засобу та відеозапис правопорушення. На фотокартках міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення. Тому факт перевищення транспортним засобом Вольво д.н.з. НОМЕР_1 встановленого обмеження швидкості руху є доведеним. Також вказує, що постанова може виноситись без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи положення ст. 279-1 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі №13 від 13.01.2020. Зміст оскаржуваної постанови повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та вищевказаної Інструкції. В силу ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Підпунктом «б» пункту 12.9 Правил дорожнього руху визначено, що забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлений розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил. Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Вказує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому він законно притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідач наполягає, що оскаржувану постанову відправили позивачу і ним така отримана ще 11.09.2020 відповідно до трекінгу 329 Укрпошти за адресою АДРЕСА_1 , що вказує на доцільність залишення даного позову без розгляду.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16.02.2021 відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, 15.03.2021 через канцелярію суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просить справу розглядати за відсутності їх представника і позов залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України неявка учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, який розміщений в мережі Інтернет за посиланням на вебсайт, ідентифікатор доступу (LGI6Gv1mm0W) з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Встановлено, що 10.08.2020 інспектором Департаменту патрульної поліції м.Києва Смольницькою У.М. винесено постанову серії 1АВ №00667063 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, яке зафіксоване в автоматичному режимі, згідно з якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн., за скоєне ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 10.08.2020 о 01.37 год. за адресою М05 Київ-Одеса 28+870, особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 25 км/год, чим порушив п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту даної норми, суд приходить до висновку про належність показів комплексу Каскад, що є доказом в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З`ясовано, що з 1 червня 2020 року почала функціонувати в автоматичному режимі система відеофіксації порушень правил дорожнього руху. У Києві та на автомагістралях Київської області встановлені камери системи КАСКАД (комплексна автоматизована система контролю автомобільних доріг). За наслідками перегляду карти розташування камер та швидкісних обмежень вбачається, що на ділянці дороги - індекс дороги М05, назва дороги Київ-Одеса 28-870 наявне обмеження швидкості - 50 км/год.

На переконання суду, правопорушення зафіксоване технічним засобом Каскад 030-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Каскад з серійними номером НОМЕР_2 має сертифікат відповідності зареєстрований за №UA.TR.001 22 016-20 та виданий 14.05.2020 ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів».

Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні Сертифікатом перевірки типу, Експертним висновком, Сертифікатом відповідності.

В оскаржуваній постанові від 10.08.2020 міститься посилання на веб-сайт htts://bdr.mvs.gov.ua/user/g/r/1АВ/00667063/, на якому можна ознайомитись з трьома зображеннями та відеозаписом транспортного засобу Вольво д.н.з. НОМЕР_1 в момент вчинення правопорушення, а також ознайомитись з географічними координатами вчинення правопорушення та їх місце на карті. Оглянувши відеозапис, суд вважає, що факт порушення позивачем п.12.9. ПДР доведено відповідачем.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Суд вважає, що доводи позивача про те, що на спірній ділянці дороги не здійснено належної організації дорожнього руху за відсутністю інформаційно-вказівних знаків, що запроваджують або скасовують певний режим руху, суд вважає недоведеними.

Відповідно до п.2.3 (Б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що позивач, як учасник дорожнього руху мав бути обізнаний, що рух на спірній ділянці дороги є обмеженим та становить 50 км/год.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що доводи позивача щодо відсутності на спірній ділянці дороги належної організації дорожнього руху за відсутністю інформаційно-вказівних знаків, що запроваджують або скасовують певний режим руху, суд вважає неспроможними.

Таким чином, постанова серії 1АВ №00667063 від 10.08.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за змістом повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи, на які посилався позивач у позовній заяві не знайшли свого підтвердження, а навпаки спростовуються належними, допустимими та переконливими доказами, які надані відповідачем.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства на підставі наявних доказів про адміністративне правопорушення, на основі яких було встановлено винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та немає підстав для скасування відповідної постанови, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставини, що включають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи не надано.

Таким чином, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку винесена у межах повноважень відповідача в порядок та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, адміністративне стягнення визначене в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, а отже підстави для її скасування чи зміни відсутні.

За таких обставин, позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду адміністративної справи, а тому в їхньому задоволенні належить відмовити.

За змістом положень ч.3 ст.139 КАС України у зв`язку повною відмовою у задоволенні позовних вимог позивача, понесені ним судові витрати на оплату судового збору слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 241- 246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м.Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 16.03.2021.

Учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач: Департамент патрульної поліції м.Київ, 03048 м.Київ, вул.Ф.Ернста, 3, Код .

Суддя О.Ю.Горбань