Справа № 420/8649/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8649/20

Категорія:112030000 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 12.11.2020 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (далі УСЗН Овідіопольської РДА), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати компенсації послуги "муніципальна няня", ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2020 року по вересень 2020 року включно, в розмірі 16 200,00 грн.;

- зобов`язання УСЗН Овідіопольської РДА призначити та виплатити ОСОБА_2 компенсацію послуги "муніципальна няня" на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2020 року по вересень 2020 року включно, в розмірі 16 200,00 грн.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_2 до УСЗН Овідіопольської РДА, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність УСЗН Овідіопольської РДА щодо невиплати ОСОБА_2 компенсації послуги "муніципальна няня" на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2020 року по вересень 2020 року включно.

Зобов`язано УСЗН Овідіопольської РДА нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію послуги "муніципальна няня" на ОСОБА_2 компенсації послуги "муніципальна няня" на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 616,00 грн. (за січень та лютий 2020 року у розмірі 3 558,00 грн. та березень 2020 року у розмірі 58,00 грн.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з УСЗН Овідіопольської РДА на користь ОСОБА_2 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 840,80 грн.

Стягнуто з УСЗН Овідіопольської РДА на користь ОСОБА_2 витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Іншими учасниками справи рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині вимог щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу ФОП ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 посилається на те, що розмір судових витрат, а саме витрати на професійну правничу допомогу, які вона понесла складає 1 600 грн., що підтверджується Договором про надання правничої допомоги від 17 липня 2020 року, додатковою угодою №4 від 26 жовтня 2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 17 липня 2020 року, рахунком №2 від 26 жовтня 2020 року, квитанцією про сплату вартості послуг адвоката, детальним описом робіт АБ "Лукинюка" в особі адвоката Лукинюка В. В. у справі № 420/8649/20 (вказані документи містяться в матеріалах справи).

У відзиві УСЗН Овідіопольської РДА на апеляційну скаргу вказується, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27 жовтня 2020 року разом з письмовими поясненнями ФОП ОСОБА_1 надано клопотання про стягнення з УСЗН Овідіопольської РДА на її користь судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 1 600 грн.

До вищезазначеного клопотання було також надано:

- копія договору про надання правничої допомоги від 17 липня 2020 року;

- копія додаткової угоди №4 від 26 жовтня 2020 року;

- копія рахунку №2 від 26 жовтня 2020 року;

- оригінал квитанції №153410026 від 27 жовтня 2020 року про сплату вартості послуг адвоката у розмірі 1 600 грн.;

- детальний опис робіт АБ "Лукинюка" в особі адвоката Лукинюка В.В.

Вирішуючи справу в частині відмови у стягненні на користь третьої особи судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що КАС України не визначено можливості розподілу судових витрат на правничу допомогу, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у справі, а тому витрати ФОП ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу розподілу у справі №420/8649/20 не підлягають.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч.3 ст. 132 КАС України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-5 ст. 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями ст. 139 КАС України, зокрема, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, а тому третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ФОП ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 139 КАС України має право на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, колегія суддів вважає неспівмірним розмір заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи та наданими адвокатом послугами, виходячи з наступного.

Пунктом 9 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі Закон №5076-VI) встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст. 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням наведених норм діючого законодавства колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти наданих послуг, звіти та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Тобто, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №816/2096/17 та у постанові від 16 травня 2019 року у справі №823/2638/18.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу надано до суду першої інстанції: копія договору про надання правничої допомоги від 17 липня 2020 року; копія додаткової угоди №4 від 26 жовтня 2020 року; копія рахунку №2 від 26 жовтня 2020 року; оригінал квитанції №153410026 від 27 жовтня 2020 року про сплату вартості послуг адвоката у розмірі 1 600 грн.; детальний опис робіт АБ "Лукинюка" в особі адвоката Лукинюка В.В.

Дослідивши матеріали справи, судовою колегією встановлено, що фактично адвокат ОСОБА_5 подав по справі лише один процесуальний документ, а саме письмові пояснення.

Колегія суддів зазначає, що ані договір, ані протокол узгодження договірної ціни, ані додатковий договір не містять детального опису робіт (наданих послуг).

В наданих до суду першої інстанції документах не зазначено, що включає у себе аналіз матеріалів справи, розроблення правової позиції, аналізу законодавства та судової практики, надання консультацій клієнту.

Жодного посилання на кількість часу витраченого адвокатом на складання письмових пояснень по справі в залежності від складності справи та виконаних адвокатом робіт, надані третьою особою документи, не містять.

Відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, зокрема, із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року по справі №821/440/17, від 17 вересня 2019 року по справі №810/3806/18, від 19 вересня 2019 року по справі №810/2760/17.

В даному випадку, у межах спірних правовідносин щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг - дана категорія адміністративних справ належить до категорій справ незначної складності.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що документи надані у цій справі вказують на неспівмірність витрат на оплату послуг зі складністю справи, обсягом виконаної роботи, а тому на необґрунтованість, безспірність та надмірність заявлених до стягнення судових витрат на правничу допомогу, а тому колегія суддів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 500 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, змінити рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року змінити, доповнивши його резолютивну частину абзацом наступного змісту:

"Стягнути з Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (, 67801, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Овідіополь, вул. Т.Шевченка, буд. 169) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн. (п`ятсот гривень 00 коп.)."

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 16 березня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.