Справа № 380/1191/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1191/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Ізьо М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з позовом, у якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо безпідставної відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1 ; скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 01.12.2020 №2957-УБД; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 №3B-020 від 14.04.2020 шляхом надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки « 07.03 Для індивідуального дачного будівництва» орієнтовною площею 0,1 га, яка розташована на території Львівської області, Турківського району, Нижньовисоцької сільської ради згідно викопіювання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є вичерпний та закріплений в частині 7 статті 118 ЗК України. Проте при виданні наказу від 01.12.2020 №2957-УБД Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області повторно зроблено хибний висновок щодо відсутності детального плану території бажаного місця розташування земельної ділянки, оскільки згідно з даних публічної кадастрової карти, бажане місце розташування земельної ділянки знаходиться безпосередньо в середині кварталу дачної забудови. Вказані обставини вже досліджувалися Львівським окружним адміністративним судом при розгляді справи №380/4182/20. Але при виконанні судового рішення Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно відмовило в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 з тих самих підстав. Позивач вважає відмову протиправною, оскільки Земельним кодексом України не передбачено такої підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, що зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що за результатами розгляду, позивачу, керуючись ч. 7 ст. 118 Кодексу, наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 01.12.2020 № 2957-УБД надано відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Відмова мотивована наступними підставами: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а саме: відсутність детального плану території. Відповідач вважає, що обґрунтовано і правомірно надав відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам іншої містобудівної документації. Відповідні обставини свідчать про правомірність прийнятої відповідачем відмови, тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 02.02.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 суд вирішив перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; призначив судове засідання з викликом сторін на 16 березня 2021 року о 09:45 год.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, хоча були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Суд протокольною ухвалою у судовому засіданні 16.03.2021 ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності представників сторін.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступне.

Суд встановив, що позивач звернувся до відповідача з клопотанням 3B-020 від 14.04.2020 (зареєстроване за № К-4621/0/36-20-СГ від 17.04.2020) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,1 та, яка розташована на території Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 у справі № 380/4182/20, Відповідачем повторно розглянуто клопотання Позивача 3B-020 від 14.04.2020 (зареєстроване за № К-4621/0/36-20-СГ від 17.04.2020) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,1 та, яка розташована на території Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області.

За результатами розгляду Позивачу, керуючись ч. 7 ст. 118 Кодексу, наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 01.12.2020 №2957-УБД надано відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Відмова була надана з наступних підстав: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно- правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а саме: відсутність детального плану території.

Позивач не погоджується із таким рішенням відповідача звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Предметом спору є відмова Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.1 га з метою передачі її у власність для ведення садівництва.

Підставами відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою були відсутність детального плану території.

Перевіряючи підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, пов`язані з відсутністю детального плану території суд дійшов висновку про протиправність такої відмови, виходячи з наступного.

Згідно з ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються. зокрема. графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Земельний кодекс України встановлює, що до клопотання про отримання земельної ділянки слід обов`язково додавати графічні матеріали, на яких зазначено її бажане місце розташування земельної ділянки. Метою надання цих матеріалів є необхідність її ідентифікації для перевірки відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. З цих матеріалів можна виявити обставини, що можуть бути підставами відмови за ч.6 ст. 118 ЗК України.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 35 Закону України "Про Державний земельний кадастр" кадастрова карта (план) ведеться для актуалізованого відображення у часі об`єктів Державного земельного кадастру у межах кадастрового кварталу, кадастрової зони, у цілому в межах території адміністративно-територіальної одиниці (село, селище, місто, район, область, АР Крим). Викопіювання з кадастрової карти (плану) може бути надане фізичним та юридичним особам. Порядок надання такого викопіювання встановлюється Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Отже, основою землеустрою в Україні є дані Державного земельного кадастру до якого вносяться відомості про всі без виключення землі. Ведення Державного земельного кадастру відповідно до пункту 4 наведеного Положення здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр.

Відтак, графічні матеріали, що подаються громадянами для безоплатного отримання у власність земельних ділянок, мають ґрунтуватись на даних Державного земельного кадастру. Від перевірки цих підстав залежить рішення органу, що уповноважений розпоряджатись земельною ділянкою про надання чи відмову в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд встановив, що ОСОБА_1 14 квітня 2020 року подав клопотання ЗВ-020 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки « 07.03 Для індивідуального дачного будівництва» орієнтовною площею ОД га, яка розташована на території Львівської області, Турківського району, Нижньовисоцької сільської ради.

При поданні клопотання ОСОБА_1 було заповнено всі необхідні графи та надано всю необхідну інформацію (в т.ч. в графу Погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки, фотокопію посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 від 21.08.2015 року, а також графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, яке знаходиться в кварталі дачної забудови, за межами с. Ропавське, Нижньовисоцької сільської ради, Турківського району, Львівської області.

Верховний Суд у постанові від 09.01.2020 у справі № 812/1264/17 дійшов висновку, що додані до своєї заяви графічні матеріали (викопіювання), на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, роздруковані із Публічної кадастрової карти України, інформація в якій створена належним суб`єктом, є належним документом із відображенням інформації, яка дає можливість ідентифікувати бажану земельну ділянку на місцевості, та містить прив`язку земельної ділянки до відповідного населеного пункту, площу бажаної земельної ділянки.

Суд не вбачає підстав для відступу від цього висновку у справі, що розглядається.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України.

Такого ж змісту позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 2040/6320/18.

Суд наголошує, що недостатньо вказати у рішенні, що у дозволі відмовлено у зв`язку з відсутністю детального плану території.

ОСОБА_1 вказав місце, де він бажає отримати земельну ділянку і надав відповідні графічні матеріали.

Отже, у рішенні суб`єкту владних повноважень слід конкретно зазначати, що бажана для позивача ділянка не є вільною чи не може бути передана, та з яких причин.

Суд зазначає, що обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування правомірності своїх дій, не можуть вважатися такими, що відповідають приписам частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 у справі № 380/4182/20 визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.05.2020 №13-5671/16-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»; зобов`язано Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 №ЗВ-020 від 04.04.2020 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,1 га, яка розташована на території Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Згідно з пунктом 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій надаються, серед інших, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки).

Надання у власність земельних ділянок здійснюється у порядку, визначеному статтею 118 ЗК України, за умови, що учасник бойових дій не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки та надав відповідний документ, що посвідчує його участь в антитерористичній операції (посвідчення, довідка, наказ тощо).

Позивач, має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни-учасників бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача та його рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав відсутності детального плану території.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.2 ст.2 КАС України).

За змістом п.1 ч.2 ст.2 КАС України, суди, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, в першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), без урахуванням права особи на участь у проведенні інспекційного відвідування, а тому позов підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 01.12.2020 №2957-УБД.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 №3B-020 від 14.04.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки « 07.03 Для індивідуального дачного будівництва» орієнтовною площею 0,1 га, яка розташована на території Львівської області, Турківського району, Нижньовисоцької сільської ради згідно викопіювання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.03.2021.

Суддя Р.М. Брильовський