Справа № 750/1443/21
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1443/21
Провадження № 2-а/750/14/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Харевич Н.Є.,

за участі представника позивача Чайка О.А., представника відповідача Федоренка О.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області про зміну рішення Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області від 23.12.2019 № 7401.5.1-11461/74.2-19 в частині,

в с т а н о в и в:

15.02.2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну рішення Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області від 23.12.2019 № 7401.5.1-11461/74.2-19 в частині строку заборони на в`їзд в Україну і просить викласти його в наступній редакції: «Заборонити громадянину Туреччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їзд в Україну терміном 1 рік до 16.12.2020», в іншій частині рішення залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив зменшити термін заборони на в`їзд в Україну до одного року та проявити суду гуманність.

Представник Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області подав до суду письмовий відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

28.09.2018 Деснянським районним відділом у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування в Україні, а саме за проживання без документів на право проживання в Україні та ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, за частиною першою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

28.09.2018 внаслідок порушення позивачем законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VІ Деснянським РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області прийнято рішення № 35 про примусове повернення позивача України, яким зобов`язано його покинути Україну у термін до 18.10.2018, однак позивач у визначений строк територію України не покинув.

13.12.2019 працівниками УДМС України в Чернігівській області позивача було затримано в адміністративному порядку у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого частиною першою статі 203 КУпАП.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 30 Закону № 3773-УІ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Рішенням Деснянського районного суду Чернігівської області від 16.12.2019 у справі № 750/14169/19 задоволено адміністративний позов УДМС України в Чернігівській області; громадянина Турецької Республіки ОСОБА_2 примусово видворено за межі території України та затримано з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ) з метою забезпечення видворення за межі території України строком на шість місяців до 12.06.2020 включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Положення абзацу 3 частини першої статті 30 Закону № 3773-УІ передбачають, що іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

На виконання вищенаведеної норми законодавства 23.12.2019 УДМС України в Чернігівській області стосовно позивача було прийнято рішення № 7401.5.1/20487-19 про заборону в`їзду в Україну строком на п`ять років.

Законодавство, яке регулює спірні правовідносини, за наявності рішення суду про примусове видворення з України іноземця не передбачає альтернативи забороні в`їзду в Україну строком на п`ять років; жодних підстав для встановлення іншого терміну дії такої заборони, у тому числі залежно від ступеня тяжкості правопорушення чи вини порушника, законодавство не встановлює.

Крім того, відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Таким чином, процесуальне законодавство не передбачає можливості внесення змін до рішення суб`єкта владних повноважень або його скасування в судовому порядку без визнання протиправним.

З огляду на положення Конституції України та КАСУ щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Як вбачається з позовної заяви, в ній відсутня вимога щодо визнання неправомірним рішення УДМС України в Чернігівській області про заборону позивачу в`їзду в Україну, жодних доводів для обґрунтування неправомірності даного рішення позивач не наводить.

При цьому, позивачем не заперечується правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування в Україні та видворення за межі території України, що підтверджується копією квитанції Полікомбанку № 1128969 від 28.09.2018, відповідно до якої позивачем сплачено штраф у сумі 1700 грн. в день його накладення, та рішенням Деснянського районного суду Чернігівської області від 16.12.2019 у справі № 750/14169/19, згідно із яким позов УДМС України в Чернігівській області про примусове видворення позивача за межі території України та затримання з поміщенням до ПТПІ був ним визнаний.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, рішення УДМС України в Чернігівській області про заборону в`їзду в Україну №7401.5.1/20487-19 від 23.12.2019 прийнято на підставі та у межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, за таких підстав, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області про зміну рішення Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області від 23.12.2019 № 7401.5.1-11461/74.2-19 в частині, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута