Справа № 400/5026/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 р. № 400/5026/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

про:зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогою про зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням страхового стажу та заробітної плати за період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року з листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 13.11.2020р. справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.260 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 04.04.2018р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV зі змінами. На звернення позивача від 30.09.2020р. до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відповідач листом від 19.10.2020р. повідомив позивачу про те, що до загального страхового стажу позивача зараховано періоди його роботи на Первомайському цукровому заводі з 20.05.1985 року по 31.06.2006 року, що становить 2 рік 7 місяців 12 днів страхового стажу, та період з 01.01.2007 року по 31.12.2007, що становить 9 місяців 9 днів. Відповідач в листі від 19.10.2020р. вказав про те, що загальний страховий стаж позивача на АТВТ «Гілея» з 01.01.2007 по 31.12.2007р. враховано пропорційно сплаченим внескам підприємством. Вважаючи таку позицію відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач вважає, що оскаржуване позивачем рішення є правомірним та відповідає вимогам чинного пенсійного законодавства. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Записи в трудовій книжці про трудову діяльність працівника не завжди відповідають його фактичному страховому стажу. Відтак, лише з 01.01.2007 по 31.12.2007 трудовий стаж позивача зарахований пропорційно сплаченим АТВТ «Гілея» страховим внескам, тому розмір пенсії позивача було змінено, оскільки саме в лютому, квітні та травні 2007 року страхові внески роботодавцем було сплачено в сумі меншій , ніж мінімальний страховий внесок. Таким чином, період страхового стажу за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 року склав лише 9 місяців та 9 днів. Відтак, оскільки період роботи позивача на АТВТ «Гілея» зараховано до загального страхового стажу пропоційно сплаченим внескам, то позовні вимоги вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

У відповіді на відзив позивач зазначив про те, що доводи відповідача викладені у відзиві є безпідставними та необґрунтованими. Позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд встановив наступне.

З 04.04.2018 року позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

Згідно записів трудової книжки позивача ОСОБА_1 в період з 05.12.1985 по 01.12.2009 року працював на Первомайському цукровому заводі, який з 25.07.1994 року перейменований на АТВТ «Гілея», про що свідчить запис в трудовій книжці позивача та не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Як пояснив позивач в позові, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було нараховано та згідно проведених подальшому перерахунків пенсії позивач отримував на листопад 2019 року пенсію у розмірі 2556,02 грн.. проте з листопада 2019 року його пенсія зменшилася на 336,00 грн.

В зв`язку з зменшенням розміру пенсії, позивач звернувся до Первомайського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Миколаївській області з проханням надати пояснення щодо підстав, які слугували зменшенню нарахованої та виплачуваної пенсії. Проте відповіді на своє звернення як вказав позивач, він не отримав.

Листом від 19.10.2020р. відповідач на звернення позивача пояснив, що ОСОБА_1 не зараховано до загального страхового стажу період роботи з 01.01.2007 по 31.12.2007р, а саме лютий, квітень та травень 2007 року, оскільки АТВТ «Гілея» не було сплачено в повному обсязі страхові внески. Відтак, загальний страховий стаж позивача за період роботи з 01.01.2007р. по 31.12.2007 на АТВТ «Гілея» становить 9 місяців 9 днів, що зараховано відповідно пропорційно сплачених страхових внесків роботодавцем.

Не погодившись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

При цьому, з індивідуальних відомостей про застраховану особу наданих до справи позивачем, вбачається, що роботодавцем сплачувались страхові внески до пенсійного фонду.

Крім того, згідно записів трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 працював на Первомайському цукровому заводі в період з 20.05.1985 по 01.12.2009р. 25.07.1994 року Первомайський цукровий завод було перейменовано в АТВТ «Гілея», що підтверджується записом в трудовій книжці позивача № 26.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону № 1058 передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 20 Закону №1058, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною 1 ст. 24 Закону №1058 передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 3 ст. 20 Закону №1058 визначено, що у разі ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону №1058, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Невнесення страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відбулось не з вини позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що несплата АТВТ «Гілея» за позивача страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду роботи і сум заробітку, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Внаслідок невиконання АТВТ «Гілея» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за спірний період на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція зазначена у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 року по справі № 490/12392/16-а, від 27.03.2018 року по справі № 208/6680/16-(2/208/245/16).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати внесків до Пенсійного фонду, а, отже, наявність відповідної заборгованості підприємства не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи на АТВТ «Гілея» за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 ( а саме: за лютий, квітень та травень 2007 року).

Оскільки матеріалами справи підтверджується зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду, то наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи на АТВТ «Гілея» за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», який набрав чинності з 11.10.2017, частину четверту статті 42 Закону № 1058-IV доповнено новим абзацом, згідно з яким органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Отже, до 11.10.2017 для проведення перерахунку пенсії пенсіонерам, які продовжують працювати після призначення пенсії, необхідно було подавати заяву про перерахунок пенсії, а з 11.10.2017 відповідні перерахунки органи Пенсійного фонду проводять без додаткового звернення особи.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У матеріалах справи міститься наданий позивачем лист відповідача від 19.10.2020р., в якому зазначено, що позивач 30.09.2020р. звернувся до управління пенсійного фонду з зверненням щодо зарахування до загального страхового стажу періодів роботи на АТВТ «Гілея» за період з 01.01.2007 по 31.12.2007, що є доказом звернення позивача за перерахунком пенсії відповідно до статті 42 Закону № 1058-IV (заява від 30.09.2020р.).

Матеріали справи не містять інших доказів або будь-яких інших звернень до відповідача за перерахунком пенсії з урахуванням страхового стажу.

Оскільки для проведення перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV в редакції, чинній до 11.10.2017, необхідно було подавати заяву, а позивач звертався із відповідною заявою 30.09.2020р., суд вважає, що обов`язок відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи на АТВТ «Гілея`та провести перерахунок пенсії з його урахуванням.

У відповідності до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Для належного захисту прав позивача, суд вважає визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи позивача в АТВТ «Гілея» з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. в повному календарному обчисленні.

Відповідач не довів суду, що діяв правомірно, тому позов належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 стажу роботи в АТВТ «Гілея» з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу роботи період роботи в в АТВТ «Гілея» з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року в повному календарному обчисленні.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з дати її призначення, з урахуванням страхового стажу та сум заробітку за періоди роботи АТВТ «Гілея» з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року починаючи з листопада 2019 року.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений квитанцією від 09.11.2020р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов