Справа № 161/21474/20
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/39/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Мамченка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі УПП у Львівській області ДПП НП України) про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3572074 від 19.12.2020, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що керуючи автомобілем марки «Opel Movano» д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М06 550 км був зупинений інспектором поліції Олехом Н.А. Вказує, що причиною зупинки на думку поліцейського стала відсутність бризговиків на автомобілі, передбачених заводом-виробника, перетин ним суцільної лінії розмітки та непред`явлення позивачем посвідчення водія, ліцензійної картки на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування. Після зупинки автомобіля, патрульний поліцейський представився та пояснив причину зупинки перетин суцільної лінії, у зв`язку з чим висунув вимогу про пред`явлення посвідчення водія. Позивач, вважає такі дії протиправними, оскільки жодного доказу порушення ним Правил дорожнього руху (далі ПДР), а саме перетину суцільної лінії, поліцейським ОСОБА_2 надано не було, а відтак у позивача були відсутні підстави пред`являти посвідчення водія, ліцензійну картку на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування.

Посилаючись на наведене, просить суд, скасувати постанову серії ЕАН № 3572074 від 19.12.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та стягнути з відповідача на його користь понесені у справі судові витрати.

Ухвалою судді від 29.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача зазначає, що постанова серії ЕАН № 3572074 від 19.12.2020 є законною та справедливою, а посадовою особою при її винесені дотримано вимог ст. 283 КУпАП. Оскільки позивачем було порушено ПДР, а саме перетин суцільної лінії, зупинка його транспортного засобу була правомірною. Після зупинки автомобіля, службовими особами УПП у Львівській області ДПП НП України виявлено відсутність на автомобілі грязезахисних бризковиків, які є передбаченими конструкцією даного транспортного засобу, що свідчить про порушення ПДР, а саме п.31.4.7 е ПДР України. У відповідності до зазначеного, вимога патрульного поліцейського про пред`явлення документів визначених у п.2.1 ПДР України у відповідності до п. 2.4 а ПДР України є законною.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані сторанами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, позивач відмовився пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3572074 від 19.12.2020 складена з огляду на непред`явлення позивачем посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування, цей факт підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного.

Крім цього, із відеозапису реєстратора закріпленого на форменому одязі патрульного від 19.12.2020, встановлено, що поліцейським при винесені оскаржуваної постанови, позивачу роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право на правову допомогу.

Суд, звертає увагу на висновок Верховного Суду, зроблений у справі № 127/19283/17 від 25.09.2019 про те, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП та недотримання патрульним поліцейським вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП та винесення за наслідками розгляду оскаржуваної постанови, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Водночас, на думку позивача, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

При цьому, з відеозапису судом, встановлено, що позивач зазначив про готовність пред`явити документи лише після надання йому доказів вчинення ним порушення правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки його транспортного засобу. При цьому, на пропозицію працівника патрульної поліції пройти для огляду необхідних доказів до службового автомобіля, позивач відповів відмовою.

Окремо варто зауважити, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть з огляду на те, що факт перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 не заперечується показаннями у судовому засіданні самим позивачем.

Водночас, ОСОБА_1 надав суду протокол перевірки технічного стану транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль «Opel Movano» д.н.з. НОМЕР_1 , яким транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним, що на його думку спростовує інкриміноване йому порушення правил дорожнього руху, а саме п.31.4.7 е відсутність грязезахисних бризковиків, які є передбаченими конструкцією даного транспортного засобу.

Вказаного суд до уваги не приймає, з огляду на те, що оскаржувану постанову винесено 19.12.2020, а відтак з моменту технічного контролю технічний стан автомобіля міг зазнати змін, будь-яких інших доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 19.12.2020 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування, перетину суцільної лінії дорожньої розмітки) мали місце, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови серії ЕАН № 3572074 від 19.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 77, 242-246, 255, 286 КАС України, ч.1 ст. 126, ст. 293 КпАП України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту національної поліції, , адреса: вул. Перфецького, 19, м. Львів, 79053.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта