Справа № 200/9643/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року справа №200/9643/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 р. (у повному обсязі складено 24 грудня 2020 року у м. Слов`яньск) у справі № 200/9643/20-а (головуючий І інстанції суддя Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.10.2020 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення йому перерахунку сум індексації щомісячних страхових виплат з 01 квітня 2001 року без врахування розміру пенсії та з визначенням базових місяців, в яких відбулося підвищення пенсійних виплат та компенсації втрати частини доходу, обрахованої по день фактичної сплати відповідних сум індексації та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату на його користь донарахованої суми індексації щомісячних страхових виплат за період з 01 квітня 2001 року без врахування розміру пенсії та з визначенням базових місяців, в яких відбулося підвищення страхових виплат, а також компенсації втрати частину доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 01.04.2001 року по день фактичної сплати донарахованих сум індексації щомісячних страхових виплат (а.с. 1-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі № 200/9643/20-а позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо здійснення перерахунку сум індексації щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01 квітня 2004 року з врахуванням розміру підвищення пенсійних виплат ОСОБА_1 .

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області () здійснити перерахунок та виплату донарахованої суми індексації щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 квітня 2001 року без врахування розміру пенсії та з визначенням базових місяців, в яких відбулося підвищення страхових виплат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 117-124).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до абз. 5 п. 10 Порядку індексації встановлена черговість проведення індексації доходів громадян, а саме: працюючому потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в першу чергу індексується сума оплати праці на підставі поданої інформації здійснюється перерахунок сум індексації щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Тобто, Фонд проводить працюючому потерпілому індексації у другу чергу, але у тому випадку, якщо дохід, який був проіндексований роботодавцем, є меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність. Загальний дохід, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до відомостей трудової книжки позивач на момент взяття на облік до органу Фонду був працевлаштованою особою.

Загалом, з січня 2004 року позивачу було виплачено індексацію щомісячних страхових виплат разом з компенсацією втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати на загальну суму 7384, 48 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду не оскаржено.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с. 8-10).

ОСОБА_1 є непрацюючим пенсіонером; має зареєстрований страховий випадок у зв`язку із трудовим каліцтвом, з 01.04.2001 року перебуває на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Артемівську відповідно до постанови від 27 червня 2001 року (а.с. 88).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що останній працював з 10.07.1963 року по 07.02.2003 року на різних підприємствах та на різних посадах.

Позивач, вважаючи, що відповідачем неправомірно не проведено з 01 квітня 2001 року йому індексації щомісячних страхових виплат звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області та просив суд: визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат за період з 01 квітня 2001 року з урахуванням фактично виплачених сум та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат за період з 01 квітня 2001 року по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат; зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію щомісячних страхових за період з 01 квітня 2001 року, з урахуванням фактично виплачених сум; зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат за період з 01 квітня 2001 року по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 200/11766/19-а позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат за період з 01 квітня 2001 року за вирахуванням фактично виплачених сум та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат за період з 01 квітня 2001 року по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію щомісячних страхових за період з 01 квітня 2001 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат за період з 01 квітня 2001 року по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат (а.с. 19-23).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року у справі № 200/11766/19-а апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 р. у справі № 200/11766/19-а залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 р. у справі № 200/11766/19-а залишено без змін.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 200/11766/19-а набрало законної сили 31 березня 2020 року.

На виконання рішення суду у справі № 200/11766/19-а Бахмутським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області прийнято постанову від 19.06.2020 року № 0502/213/213/23 «Про призначення доплати (відрахування)» (а.с. 91).

Відповідно до вищезазначеної постанови призначено доплати страхових виплат потерпілому ОСОБА_2 в розмірі: 2,28 грн. індексація доходів за січень 2004 року; 12,82 грн. компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за січень 2004 року; 3,51 грн. індексація доходів за лютий 2004 року; 19,65 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за лютий 2004 року; 1,32 грн. - індексація доходів за липень 2004 року; 7,17 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за липень 2004 року; 1,32 грн. - індексація доходів за серпень 2004 року; 7,18 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за серпень 2004 року; 1,32 грн. - індексація доходів за вересень 2004 року; 7,07 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за вересень 2004 року; 1,32 грн. - індексація доходів за жовтень 2004 року; 6,89 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за жовтень 2004 року; 3,10 грн. - індексація доходів за листопад 2004 року; 15,88 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за листопад 2004 року; 5,26 грн. - індексація доходів за грудень 2004 року; 26,20 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за грудень 2004 року; 6,86 грн. - індексація доходів за січень 2005 року; 33,48 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за січень 2005 року; 9,30 грн. - індексація доходів за лютий 2005 року; 44,85 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за лютий 2005 року; 1,51 грн. - індексація доходів за липень 2005 року; 6,96 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за липень 2005 року; 1,51 грн. - індексація доходів за серпень 2005 року; 6,96 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за серпень 2005 року; 1,51 грн. - індексація доходів за вересень 2005 року; 6,92 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за вересень 2005 року; 1,51 грн. - індексація доходів за жовтень 2005 року; 6,85 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за жовтень 2005 року; 3,02 грн. - індексація доходів за листопад 2005 року; 13,50 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за листопад 2005 року; 3,02 грн. - індексація доходів за грудень 2005 року; 13,35 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за грудень 2005 року; 5,58 грн. індексація доходів за січень 2006 року; 24,31 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за січень 2006 року; 5,58 грн. індексація доходів за лютий 2006 року; 23,78 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за лютий 2006 року; 1,54 грн. - індексація доходів за вересень 2006 року; 6,34 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за вересень 2006 року; 1,54 грн. - індексація доходів за жовтень 2006 року; 6,14 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за жовтень 2006 року; 4,34 грн. - індексація доходів за листопад 2006 року; 16,92 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за листопад 2006 року; 8,12 грн. - індексація доходів за грудень 2006 року; 31,31 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за грудень 2006 року; 10,77 грн. - індексація доходів за січень 2007 року; 40,96 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за січень 2007 року; 10,77 грн. - індексація доходів за лютий 2007 року; 40,96 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за лютий 2007 року; 2,79 грн. - індексація доходів за січень 2009 року; 6,44 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за січень 2009 року; 6,70 грн. - індексація доходів за лютий 2009 року; 15,14 грн. - компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за лютий 2009 року; 0,56 грн. фіксована сума індексації у 2009 році за березень 2009 року; 1,24 грн. компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну його виплати за березень 2009 року; всього доплати 555,53 грн.

Пунктом 2 вказаної постанови передбачено відрахування із страхових виплат потерпілого ОСОБА_1 суми в розмірі: 4,56 грн. індексації доходів за квітень 2004 року, 3,76 грн. - індексації доходів за квітень 2010 року, 3,76 грн. - індексації доходів за травень 2010 року, 3,76 грн. - індексації доходів за червень 2010 року, 3,76 грн. - індексації доходів за липень 2010 року, 3,76 грн. - індексації доходів за серпень 2010 року, 3,76 грн. щомісячні страхові виплати в разі стійкої втрати професійної працездатності за вересень 2010 року, всього відраховано 27,12 грн.

25.06.2020 року позивач звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою відповідно до якої просив здійснити перерахунок та виплату, за винятком сплачених сум, індексації щомісячних страхових виплат та компенсації втрати частини доходу без врахування розміру його пенсії та з визначенням базових місяців в яких відбулося підвищення страхових виплат за період з 01 квітня 2001 року по день фактичної сплати відповідних сум індексації (а.с. 29).

Листом від 08.07.2020 року № 18.03.1/2500 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повідомило позивача про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 року по справі № 200/11766/19-а проведено нарахування індексації щомісячних страхових виплата компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати. Стягнуті за рішенням суду кошти перераховані на Ваш особовий рахунок в червні 2020 році в повному обсязі. Листом від 10.06.2020 року № 18.03.1/2149 Бахмутське міське відділення повідомляло, що розрахунок, нарахування та виплата індексації щомісячних страхових виплат разом з компенсацією втрати частини доходів був зроблений на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції від 06.02.2003 року № 491 та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадян втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» (а.с. 30).

Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо визначення базового місяця для проведення індексації страхових виплат, а саме місяця в якому відбулося підвищення пенсійних виплат, звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV.

Пункт 18 статті 34 вказаного Закону в редакції, чинній до 01.01.2015 та пункт 15 статті 42 Закону № 1105-XIV, в редакції Закону України від 28.12.2014 N 77-VIII, чинній з 01.01.2015 до 11.10.2017, передбачав, що індексація суми страхової виплати провадиться відповідно до законодавства.

Редакція пункту 15 статті 42 Закону № 1105-XIV, яка чинна з 11.10.2017, передбачала, що індексація суми страхової виплати проводиться відповідно до частини другої статті 37 цього Закону.

Згідно з ч. 2 статті 37 Закону № 1105-XIV перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначалися Законом України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ (надалі Закон № 1282-ХІІ).

Суд зазначає, що відповідно до статті 3 Закону України Про індексацію грошових доходів населення (в редакції чинній на момент призначення позивачу страхових виплат згідно Закону N 234/97-ВР від 25.04.1997 року «Про внесення змін до Закону Української РСР «Про індексацію грошових доходів населення») індексації підлягають грошові доходи громадян, що одержуються ними в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії; соціальна допомога (сім`ям з дітьми, по безробіттю, тимчасовій непрацездатності тощо); стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника тощо.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 491-IV від 06.02.2003 року внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ. Цей Закон набирав чинності з 1 січня 2003 року.

Стаття 2 Закону № 1282-ХІІ (в редакції Закону № 491-IV від 06.02.2003 року) визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації. Наведений поріг індексації в редакції Закону чинній до 01.07.2002 визначався на рівні 105%, в редакції Закону чинній з 01.07.2002 на рівні 101%, в редакції Закону чинній з 01.01.2016 на рівні 103%.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Статтею 5 Закону № 1282-ХІІ обумовлено, що індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

17 липня 2003 року постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення № 1078.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників (пункт 1 Порядку № 1078).

Пунктом 2 Порядку № 1078 в редакції від 17.07.2003 року передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат); стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхова виплата дитині, яка народилась інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності); допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, не застрахованим у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, допомога на дітей одиноким матерям, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, щомісячна грошова допомога малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

За змістом п. 4 Порядку № 1078 в редакції від 17.07.2003 року, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, щомісячна грошова допомога малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Приклад обчислення суми індексації грошових доходів громадян наведено у додатку 2.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 в редакції чинній з 17.07.2003 року, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної допомоги сім`ям з дітьми, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.

Постановою Кабінету Міністрів України N 690 від 17.05.2006 року «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» абзац перший пункту 5 Порядку № 1078 доповнено та викладено у наступному змісті: «У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної допомоги сім`ям з дітьми, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації».

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 9 грудня 2015 р. № 1013 пункт 5 Постанови № 1078 викладено в новий редакції:

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

У разі коли індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевищив 10 відсотків, Кабінет Міністрів України приймає рішення про підвищення тарифних ставок (окладів) працівникам бюджетної сфери, органам державної влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів з урахуванням суми індексації, яка складається на момент підвищення.

Працівникам підприємств i організацій, які перебувають на госпрозрахунку, підвищення заробітної плати у зв`язку із зростанням рівня інфляції провадиться у порядку, визначеному у колективних договорах, але не нижче норм, визначених Законом України Про індексацію грошових доходів населення та положень цього Порядку.

З аналізу вищезазначених положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» законодавством передбачено обов`язок відповідача здійснювати індексацію щомісячної страхової виплати.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції чинній до 01.01.2003 року не визначав порядок проведення індексації суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З трудової книжки позивача вбачається, що позивач працював на Часово Ярському вогнетривкому комбінаті та з 07.02.2003 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з призначенням пенсії за віком.

Враховуючи те, що позивач до 07.02.2003 року працював, суд звертає увагу на те, що в першу чергу проводилась індексації заробітної плати позивача.

З розшифровки індексації щомісячних страхових виплат та компенсації виплат слідує, що у березні 2003 року відбулося підвищення суми страхових виплат позивача, обчислення індексації споживчих цін здійснюється з місяця наступного за місяцем перерахування щомісячних страхових виплат з березня 2003 року.

Судами встановлено, що поріг індексації перевищено у січні 2004 року, тому індексації підлягали страхові виплати позивача з січня 2004 року.

Відповідачем проводилась індексація з урахуванням доходів позивача:

2004 рік нарахування індексації припинено з березня, з місяця підвищення страхових виплат, поріг індексації перевищено у липні 2004 року, індексація здійснювалася з липня 2004 року по лютий 2005 року;

2005 рік - нарахування індексації припинено з березня, з місяця підвищення страхових виплат, поріг індексації перевищено у липні 2005 року, індексація здійснюється з липня 2005 року по лютий 2006 року;

2006 рік - нарахування індексації припинено з березня, з місяця підвищення страхових виплат, поріг індексації перевищено у вересні 2006 року, індексація здійснюється з вересни 2006 року по лютий 2007 року;

2007 рік - нарахування індексації припинено з березня, з місяця підвищення страхових виплат. У квітні, червні, вересні, жовтні 2007 року та у січні 2008 року здійснювалось підвищення пенсії, поріг індексації по лютий 2008 року не перевищено;

2008 рік - у березні 2008 року здійснено підвищення страхової виплати га пенсії, а у квітні, липні та жовтні 2008 року підвищення розміру пенсії; поріг індексації перевищено у січні 2009 року; індексація здійснюється за січень, лютий та березень 2009 року;

2009 рік - у березні 2009 року здійснено підвищення страхової виплати, а у квітні, липні, жовтні та листопаді 2009 року - підвищення розміру пенсії; поріг індексації не перевищено; індексація за квітень - грудень 2009 року не нараховувалась;

2010 рік - підвищення розміру пенсії у січні, квітні, жовтні та грудні 2010 року: поріг індексації не перевищено; індексація за січень грудень 2010 року не нараховувалась;

2011 рік - у березні 2011 року здійснено підвищення страхової виплати, а у січні, березні, квітні, жовтні та грудні 2011 року - підвищення розміру пенсії; поріг індексації перевищено у серпні, вересні; індексація за серпень, вересень нарахована у 2011 році;

2012 рік - підвищення розміру пенсії у січні, квітні, травні, липні, жовтні, грудні; підвищення страхової виплати у березні та вересні 2012 року; поріг індексації не перевищено: індексація за січень - грудень 2012 року не нараховувалась;

2013 рік - у березні 2013 року здійснено підвищення страхової виплати; у січні, грудні - підвищення розміру пенсії; поріг індексації не перевищено; індексація за січені, грудень 2013 року не нараховувалась;

2014 рік - у березні 2014 року здійснено підвищення страхової виплати: поріг індексації перевищено у червні 2014 року; здійснена індексація з червня 2014 року по грудень 2017 року.

З огляду на викладене, відповідачем проведено індексацію щомісячних страхових виплат з 01 квітня 2004 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі 200/11766/19-а, проте, під час обчислення індексації щомісячних страхових виплат відповідачем були враховані відомості пенсійного фонду щодо розміру отриманої пенсії та визначеними базовими місяцями підвищення пенсії.

Відповідно до пункту 5 Порядку індексації № 1078 у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації

Водночас, пункт 5 Порядку індексації, затвердженого Постановою № 1078, містить норми щодо перегляду (зменшення чи повного скасування) розміру індексації у разі підвищення доходу. Оскільки сам Порядок застосовується окремо до індексації кожного виду доходу, то передбачені порядком умови перегляду стосуються лише випадків підвищення саме індексованого доходу, а не будь-якого іншого доходу громадянина чи сукупності доходів. Тому врахування доходу позивача у виді пенсії для визначення розміру індексації страхових виплат є безпідставним.

Визначення місяця підвищення пенсії позивачу як базового під час проведення індексації щомісячних страхових виплат з 01 квітня 2004 року свідчить про невірне застосування відповідачем пункту 5 Порядку № 1078, що вплинуло на правильність визначення індексації відповідачем щомісячних страхових виплат.

Тотожний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 5 листопада 2019 року у справі № 285/1864/16-а (адміністративне провадження № К/9901/6894/18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про протиправність дій відповідача щодо здійснення перерахунку сум індексації щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01 квітня 2004 року з врахуванням розміру підвищення пенсійних виплат останнього.

Суд звертає увагу на те, що дія - це активна поведінка, під час якої приймаються певні рішення, вчиняються певні активні дії, які змінюють існуюче (статичне) положення, а бездіяльність - це пасивна поведінка, тобто невиконання будь-яких активних дій в конкретних умовах.

Отже, у даних спірних правовідносинах мали місце не бездіяльність відповідача, а його дії у формі здійснення перерахунку сум індексації щомісячних страхових виплат з врахуванням розміру підвищення пенсійних виплат.

За приписами ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

І відповідачем не доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

На переконання суду, з боку державних органів відбувається підміна понять, оскільки не будь-які повноваження органів влади з ухвалення рішень, є дискреційними. Дискреція діє тільки у разі, коли у рамках закону держорган може приймати різні рішення.

За визначенням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.

За змістом частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За унормуванням п. 7 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на встановлену під час розгляду справи протиправні дії Фонду щодо здійснення перерахунку сум індексації щомісячних страхових виплат з врахуванням розміру підвищення пенсійних виплат, з метою відновлення прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо здійснення перерахунку сум індексації щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01 квітня 2004 року з врахуванням розміру підвищення пенсійних виплат ОСОБА_1 та зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату донарахованої суми індексації щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01 квітня 2001 року без врахування розміру пенсії та з визначенням базових місяців в яких відбулося підвищення страхових виплат.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 р. у справі № 200/9643/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 березня 2021 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв