Справа № 360/4625/20
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4625/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Секретаріат, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною діяльність Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини при прийнятті рішення про припинення листування;

- зобов`язати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини відмінити рішення про припинення листування;

- зобов`язати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини продовжити розгляд звернень та відновити порушені права при призначення субсидій за послуги ЖКП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач неоднаразово звертався до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з заявами та звереннями щодо захисту порушених соціальних прав з питання призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

На думку позивача, відповідачем протиправно припинено листування з позивачем щодо вказаного вище питання, чим порушено положення Закону України «Про зверення громадян». Крім того, зазначено, що рішення про припинення листування з позивачем, прийнято керівником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, тобто особою, до повноважень якої не входить право прийняття зазначеного рішення.

08.02.2021 до відділу діловодства та обліку звернень (канцелярії) суду за вхідним реєстраційним номером 5345/2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Позивач неоднаразово звертався до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з заявами та звереннями щодо захисту порушених соціальних прав з питання призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. На вказані звернення надавалися відповіді листами від 27.04.2020 № 10612.4/К-4616.3/20/32.1, від 13.05.2020 №12152.4/К-5355.3/20/25.1, від 11.06.2020 № 15668.4/К-8522.3/20/25.1, від 21.07.2020 № 20440.4/К-8314.3/20/32.1.

Із посиланням на положення Закону України «Про зверення громадян», Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» зазначено, що повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання не розглядаються.

У зв`язку із тим, що на дату (25.08.2020) підготовки та направлення відповіді позивачу на його звернення від 24.07.2020 та 30.07.2020 Уповноважений перебував у відпустці, що підтверджується довідкою Служби управління персоналом від 25.08.2020 № 35-122, відповідь була надана за підписом Керівника Секретаріату Уповноваженого, при цьому оригінал довідки про перебування Уповноваженого у відпустці було надіслано заявнику разом із листом-відповіддю від 25.08.2020 № 24009.4/К-12502.3/20/25.1.

Вважають, що рішення Керівника Секретаріату Уповноваженого про припинення листування з позивачем є правомірним, оскільки з метою вирішення порушеного заявником питання щодо отримання житлової субсидії та реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг Уповноваженим в межах повноважень, визначених Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», вжито всіх можливих заходів.

16.02.2021 до відділу діловодства та обліку звернень (канцелярії) суду за вхідним реєстраційним номером 6393/2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що Керівник Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини має право у разі відсутності Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини виконувати його обов`язки, а саме розглядати зверення громадян та приймати рішення про припинення розгляду звернень. Крім того, зазначено, що відповідач не підтвердив факту розгляду по суті попередніх зверень позивача до відповідача (арк. спр. 99).

02.03.2021 до відділу діловодства та обліку звернень (канцелярії) суду за вхідним реєстраційним номером 7990/2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив, в яких зазначено, що Уповноважений не наділений владними повноваженнями призначати житлові субсидії громадянам або ж давати вказівки компетентним органам приймати ті чи інші рішення, в тому числі й щодо реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

В межах діючого законодавства, яке регулює питання призначення громадянам житлової субсидії та передбачає порядок реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, порушень прав позивача не було встановлено Уповноваженим. Натомість, незважаючи на те, що у даному випадку призначити житлову субсидію та реструктуризувати заборгованість з оплати житлово- комунальних послуг на умовах позивача неможливо, Уповноважений всіляко сприяв у вирішенні вказаних питань, зокрема направлялись відповідні запити до Сєвєродонецької міської ради, Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації, Луганської обласної державної адміністрації (Луганська обласна військово-цивільна адміністрація), Міністерства регіонального будівництва та житлово-комунального господарства України, Міністерства розвитку громад та територій України.

Відтак у межах повноважень Уповноваженого вжито можливих заходів з метою вирішення по суті порушених позивачем питань, а отже рішення про припинення розгляду звернень позивача з одного і того ж питання, що вирішено по суті, вважають правомірним.

Щодо тверджень позивача про те, що рішення Керівника Секретаріату Уповноваженого про припинення розгляду його звернення є неправомірним, оскільки таке рішення приймає керівник органу зазначають, що структура Секретаріату Уповноваженого, розподіл обов`язків та інші питання щодо організації його роботи регулюються Положенням про секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що затверджене наказом Уповноваженого від 20.06.2012 № 4/8-12 (зі змінами згідно із наказами Уповноваженого від 03.03.2020 № 23.15/20 та від 14.05.2020 № 59.15/20).

Порядок роботи зі зверненнями у Секретаріаті Уповноваженого затверджено наказом Уповноваженого від 17.05.2019 № 46.15/19 (зі змінами згідно із наказами Уповноваженого від 11.09.2019 №86.15/19, від 14.05.2020 № 59.15/20 та від 25.06.2020 № 84.15/20).

Абзацом другим пункту 28 даного Порядку передбачено, що у разі відсутності Уповноваженого звернення передаються на розгляд Керівнику Секретаріату або особі, яка виконує його обов`язки.

У зв`язку із тим, що на дату (станом на 25.08.2020) підготовки та направлення відповіді позивачу на його звернення від 24.07.2020 та 30.07.2020 Уповноважений перебував у відпустці, керівником Секретаріата Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини правомірно та відповідно до положень абзацу другого пункту 28 Порядку роботи зі зверненнями у Секретаріаті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини прийнято оскаржуване рішення.

Ухвалою суду від 01.12.2020 залишено позовну заяву без руху (арк. спр. 11-12).

Ухвалою суду від 16.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі (арк. спр. 31-32).

Ухвалою суду від 23.02.2021 витребувано докази у справі (арк. спр. 102-103).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши надані сторонами докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, судом встановлено наступне.

24.07.2020 та 30.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із скаргами на дії (бездіяльність) органу місцевого самоврядування та центральних органів влади щодо порушення права на отримання житлової субсидії та реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (арк. спр. 133-143, 157-163).

25.08.2020 за вихідним реєстраційним номером 24009.4/к-12502.3/20/25-1 Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надано відповідь за наслідками вказаних вище звернень позивача від 24.07.2020 та 30.07.2020, в якій зазначено, що ОСОБА_1 неоднаразово звертався до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини . Під час розгляду звернень проведено оцінку наданих позивачем фактів та аргументів та отримані запити Секретаріату Уповноваженого інформації від Сєвєродонецької міської ради та Міністерства розвитку громад та територій України. За результатми розгляду ОСОБА_1 було надано грунтовані відповіді (у листах від 27.04.2020 № 10612.4/К-4616.3/20/32.1, від 13.05.2020 №12152.4/К-5355.3/20/25.1, від 11.06.2020 № 15668.4/К-8522.3/20/25.1, від 21.07.2020 № 20440.4/К-8314.3/20/32.1) із роз`ясненнями щодо застосування норм законодавства, які регулюють питання надання житлової субсидії та укладення договору реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, діяльності уповноважених та вирішення порушених позивачем питань органів місцевого самоврядування та комісії, що створюються при виконавчих органах органів місцевого самоврядування, з урахуванням них - обгрунтування щодо відсутності порушень відповідних прав позивача.

Крім того, зазначено, що наведені ОСОБА_1 у чергових зверненнях від 24.07.2020 та 30.07.2020 аргументи не дають підстав для вжиття додаткових заходів реагування Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, та листами від 27.04.2020 № 10612.4/К-4616.3/20/32.1, від 13.05.2020 №12152.4/К-5355.3/20/25.1, від 11.06.2020 № 15668.4/К-8522.3/20/25.1, від 21.07.2020 № 20440.4/К-8314.3/20/32.1 (арк. спр. 49-52, 54-57) вже було надано вичерпну інформацію, у зв`язку з чим на підставі статті 8 Закону України «Про звернення громадян» листування з позивачем щодо цих питань припиняється (арк. спр. 4).

Вирішуючи правомірність прийняття відповідачем рішення щодо припинення листування з позивачем, суд виходить із такого.

Правовідносини у сфері розгляду звернень громадян до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» від 23.12.1997 № 776/97-ВР (далі - Закон № 776), Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону № 776 визначено, що парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі здійснює Уповноважений, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 776 діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не скасовує їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 776 Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону № 393.

При цьому, даними нормативно-правовими актами не врегульовано питання щодо наділенння Уповноваженого владними повноваженнями призначення житлових субсидій громадянам або ж надання вказівок компетентним органам приймати ті чи інші рішення, в тому числі й щодо реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Разом з тим, в межах діючого законодавства, яке регулює питання призначення громадянам житлової субсидії та порядку реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, відповідачем до матеріалів справи надано докази в підтвердження вжиття заходів щодо вирішення питань, наведених позивачем у зверненнях, а саме направлення запитів до Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, Міністерства регіонального будівництва та житлово-комунального господарства України, Міністерства розвитку громад та територій України, за наслідками яких надано відповіді з розгляду порушених питань (арк. спр. 53, 63-64, 65-66, 67, 68-69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76-77, 78, 79-81, 82-84, 85-89, 93).

Крім того, відповідачем до матеріалів справи надано звернення ОСОБА_1 , на які Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини надані відповіді листами від 27.04.2020 № 10612.4/К-4616.3/20/32.1, від 13.05.2020 №12152.4/К-5355.3/20/25.1, від 11.06.2020 № 15668.4/К-8522.3/20/25.1, від 21.07.2020 № 20440.4/К-8314.3/20/32.1 з відповідних питань, вивченням змісту яких з`ясовано, що позивач звертався до відповідача з питаннями про порушення права на отримання житлової субсидії та реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. При цьому, дані зверення мають аналогічний зміст порушених питань, а саме щодо права на отримання житлової субсидії та реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (арк. спр. 133-211).

Тобто, позивачем у вказаних вище зверненнях порушувалися питання щодо права на отримання житлової субсидії та реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, які розглянуті відповідачем відповідно до чинного законодавства України.

Частиною другою статті 8 Закону № 393 визначено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем за наслідками вирішення зазначених вище звернень вжито всіх можливих заходів щодо належного розгляду відповідно до положень Конституції України, Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» від 23.12.1997 № 776/97-ВР, Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Статтею 10 Закону № 776 закріплено, що для забезпечення діяльності Уповноваженого утворюється секретаріат, який є юридичною особою, має свій рахунок у банку та печатку встановленого зразка.

Структура Секретаріату Уповноваженого, розподіл обов`язків та інші питання щодо організації його роботи регулюються Положенням про секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що затверджене наказом Уповноваженого від 20.06.2012 № 4/8-12 (зі змінами згідно із наказами Уповноваженого від 03.03.2020 № 23.15/20 та від 14.05.2020 № 59.15/20) (далі - Положення).

Пунктом 2 Положення передбачено, що Секретаріат Уповноваженого у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, іншими нормативно-правовими актами України, а також вказаним Положенням.

Відповідно до підпункту 1 пункту 11 Положення Керівник Секретаріату організовує роботу Секретаріату, здійснює загальне керівництво його діяльністю та забезпечує виконання функцій Секретаріату.

Порядок роботи зі зверненнями у Секретаріаті Уповноваженого затверджено наказом Уповноваженого від 17.05.2019 № 46.15/19 (зі змінами згідно із наказами Уповноваженого від 11.09.2019 №86.15/19, від 14.05.2020 № 59.15/20 та від 25.06.2020 № 84.15/20) (далі - Порядок).

Абзацом другим пункту 28 Порядку передбачено, що у разі відсутності Уповноваженого звернення передаються на розгляд Керівнику Секретаріату або особі, яка виконує його обов`язки. Відповідно до пункту 38 Порядку, якщо під час вивчення матеріалів звернення прийнято рішення відмовити заявнику у його розгляді, виконавець у справі готує проект листа-відповіді заявнику та подає пропозиції на підпис Уповноваженому, представникам Уповноваженого, керівнику Секретаріату чи іншій визначеній Уповноваженим особі.

Відповідно до абзацу другого пункту 43 Порядку встановлено право Керівника Секретаріату Уповноваженого у разі відсутності Уповноваженого, підписувати листи за зверненнями до Президента України, Голови Верховної Ради України та його заступників, Прем`єр-міністра України, віце-прем`єр-міністрів України, голови комітету Верховної Ради України, народних депутатів України, міністрів, керівників інших центральних органів державної влади, послів, керівників міжнародних організацій, омбудсманів інших країн.

Відповідачем до матеріалів справи в підтвердження повноважень щодо розгляду зверень позивача та прийняття оскаржуваного рішення за наслідками їх розгляду відповідно до положень Порядку роботи зі зверненнями у Секретаріаті Уповноваженого надано довідку від 25.08.2020 № 35-122 про перебування Уповноваженого Верховної ради України з прав людини у відпустці.

Таким чином, судом встановлено, що станом на час розгляду звернень позивача від 24.07.2020, від 30.07.2020 Уповноважений Верховної ради України з прав людини перебував у відпустці, відтак керівником Секретаріату Уповноваженим Верховної ради України з прав людини правомірно, в межах повноважень та відповідно до положень Порядку роботи зі зверненнями у Секретаріаті Уповноваженого прийнято рішення щодо припинення листування з позивачем, оскільки Уповноваженим Верховної ради України з прав людини вже надавалися вичерпні та обгрунтовані відповіді за наслідками розгляду зверень позивача з аналогічних питань від 27.04.2020 № 10612.4/К-4616.3/20/32.1, від 13.05.2020 №12152.4/К-5355.3/20/25.1, від 11.06.2020 № 15668.4/К-8522.3/20/25.1, від 21.07.2020 № 20440.4/К-8314.3/20/32.1.

Отже твердження позивача стосовно протиправного припинення розгляду звернень та не вирішення Уповноваженим Верховної ради України з прав людини по суті питань призначення ОСОБА_1 житлової субсидії та реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг на умовах позивач судом визнаються незмістовними.

Оскільки судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Уповноваженим Верховної ради України з прав людини відповідно до положень Конституцією України, Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» від 23.12.1997 № 776/97-ВР, Закону України «Про звернення громадян» вжито усіх можливих заходів щодо належного розгляду зверень позивача та в межах повноважень, визначених Порядком роботи зі зверненнями у Секретаріаті Уповноваженого прийнято рішення щодо припинення листування з позивачем, оскільки Уповноваженим Верховної ради України з прав людини вже надавалися вичерпні та обгрунтовані відповіді за наслідками розгляду зверень позивача з аналогічних питань від 27.04.2020 № 10612.4/К-4616.3/20/32.1, від 13.05.2020 №12152.4/К-5355.3/20/25.1, від 11.06.2020 № 15668.4/К-8522.3/20/25.1, від 21.07.2020 № 20440.4/К-8314.3/20/32.1, у зв`язку з чим позовні вимоги є необгрунтованими. Відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам позивача, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач ухвалою суду від 16.01.2021 звільнений від сплати судового збору за подання даного позову.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя Є.О. Кисельова