Справа № 160/15299/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
18 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 15.09.2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи один місяць служби за три час проходження військової служби в особливий період, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 10.07.2015 року по 05.10.2015 року; з 20.10.2015 року по 03.01.2016 року; з 18.01.2016 року по 14.04.2016 року;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи один місяць служби за три період проходження військової служби при частковій мобілізації з 31.03.2015 року по 14.04.2016 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 15.09.2020 року.
В обґрунтування позову зазначив, що 15.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 15.10.2020 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із недостатністю пільгового стажу, який складає 23 роки 00 місяців 23 дні, замість необхідних 25 років. Інших обґрунтувань відмови відповідачем не зазначено. Позивач не погоджується із вказаною відмовою, зазначає про достатність пільгового стажу для призначення відповідного виду пенсії, також посилається на безпідставне не зарахування відповідачем періоду мобілізації та безпосередньо участі в АТО до пільгового стажу на пільгових умовах один місяць служби за три. Вважаючи відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
29.12.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Свою позицію обґрунтував тим, що діяв в межах положень законодавства, а саме у відповідності до ст. 8 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також ст. 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з огляду на що період проходження військової служби під час часткової мобілізації зарахований позивачу до загального пільгового стажу в одинарному розмірі. При цьому наводить посилання на те, що загальний страховий стаж позивача становить 25 років 5 місяців 16 днів, водночас пільговий стаж складає лише 23 роки 23 дні. Період безпосередньої участі позивача у антитерористичній операції зарахований до пільгового стажу в одинарному розмірі. Відповідач вважає, що при прийнятті рішення щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах він діяв у відповідності до норм діючого законодавства в рамках наданих йому повноважень.
06.01.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наголошує про помилковість тверджень відповідача про зарахування останнім до стажу роботи за Списком №1 періоду військової служби, оскільки ОСОБА_1 не виконував роботи в особливо шкідливих умовах в даний період. Щодо зарахування в одинарному розмірі до пільгового стажу періоду служби в антитерористичній операції, позивач наголошує, що в разі належного розрахунку такого періоду, тобто в трикратному розмірі, загальний пільговий стаж буде складати 26 років 05 місяців 17 днів. Позивач також вказує на відсутність дискреційних повноважень ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та необхідності ефективного захисту прав позивача шляхом задоволення його вимог у повному обсязі.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Як встановлено судом та підтверджено наявною в матеріалах справи копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 09.09.1996 рік, та довідкою про пільговий стаж від 25.08.2020 року №468 ВСП «Шахтоуправління Дніпровське», ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) має пільговий стаж, що враховується при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме:
- з 26.07.1997 року по 24.05.2010 року працював за професією електрослюсар підземний;
- з 25.05.2010 по 08.08.2010 року проходив курси з відривом від виробництва за професією «роздавальник вибухових матеріалів підземний»;
- з 09.08.2010 по 15.09.2020 року працював за професією електрослюсар підземний.
Пільговий стаж за вказаними періодами загально становить 23 роки 01 місяць 17 днів.
Поряд з цим, згідно довідки, виданої Петропавлівським об`єднаним районним військовим комісаріатом, ОСОБА_1 був призваний на військову службу по частковій мобілізації з 31.03.2015 року по 14.04.2016 року на підставі Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію».
Відповідно до розпорядження ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на військову службу (у зв`язку з частковою мобілізацією) позивач був призваний з посади електрослюсар підземний ДКТ-1 та звільнений від основної роботи з 31.03.2015 року на час призову та проходження військової служби під час часткової мобілізації зі збереженням місця роботи та середньої заробітної плати в цей період, але не більше одного року.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 ВМС України м. Кривий Ріг від 14.04.2016 року №343, та довідки від 09.10.2019 року №344, виданої Петропавлівським об`єднаним районним військовим комісаріатом, в період з 10.07.2015 року по 05.10.2015 року, з 20.10.2015 року по 03.01.2016 року та з 18.01.2016 року по 14.04.2016 рік ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції у м. Маріуполь Донецької області, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 17.05.2017 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
15.09.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком та надав документи, що підтверджують право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідачем не врахований до пільгового стажу період проходження військової служби в лавах Збройних Сил України за мобілізацією та періоду прийняття безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичній операції з 31.03.2015 по 14.04.2016 року в кратному розмірі, а саме - один місяць служби за три місяці, оскільки, за позицією відповідача, військова служба у складі діючої армії у період бойових дій зараховується до стажу роботи на пільгових умовах в порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років тільки військовослужбовцям.
Тобто, спірним в межах даної справи є застосування положень Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» і зарахування періодів військової служби позивача до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Вважаючи відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Пунктом 6 ст. 2 вказаного Закону визначені види військової служби, до яких належить, зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до абз. 2 п.1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932 - XII, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543 - XII, особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Разом з тим, суд звертає увагу, що можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне пенсійне забезпечення, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що узгоджується з положеннями ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», якою передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі, до якої відповідно до пункту 4 цієї статті віднесено також військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, до якої відповідно до п.1 ст.2 Закону також віднесено і військову службу.
Відповідачем не заперечується період перебування позивача у Збройних Силах України під час часткової мобілізації з 31.03.2015 року по 14.04.2016 року та період з 10.07.2015 року по 05.10.2015 року, з 20.10.2015 року по 03.01.2016 року та з 18.01.2016 року по 14.04.2016 року, коли ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції у м. Маріуполь Донецької області, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції протягом 08 місяців 5 днів (з 10.07.2015 року по 05.10.2015 року, з 20.10.2015 року по 03.01.2016 року та з 18.01.2016 року по 14.04.2016 року), при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах період перебування його в зоні АТО повинно бути зараховано із застосуванням положень п. 2.3 розділу 2 наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. «Про затвердження Положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», у зв`язку із чим, пільговий стаж за вказаний період повинен складати - 24 місяці 10 днів.
Таким чином, суд зазначає, що у позивача наявний пільговий стаж (у відповідності до встановлених даних згідно трудової книжки та уточнюючої довідки) у кількості - 23 роки 01 місяць 17 днів (з урахуванням стажу військової служби в період з 31.03.2015 по 14.04.2016 року - 1 рік 0 місяців 14 днів), тому, приймаючи до уваги, що період перебування в зоні АТО (з 10.07.2015 року по 05.10.2015 року, з 20.10.2015 року по 03.01.2016 року та з 18.01.2016 року по 14.04.2016 року), складає - 24 місяці 10 днів (08 місяців 5 днів х 3), пільговий стаж позивача на момент звернення із заявою для призначення пенсії складає - 25 років 1 місяць 27 днів, що є підставою для призначення пільгової пенсії у відповідності до положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За таких обставин, відмова у призначенні пенсії позивачу з підстав відсутності необхідного пільгового стажу, є безпідставною та свідчить про протиправність дій відповідача в частині відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Водночас, судом не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи один місяць служби за три період проходження військової служби при частковій мобілізації з 31.03.2015 року по 14.04.2016 року, оскільки загальний період мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.
Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 02.04.2020 р. у справі №185/4140/17.
Також не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 15.09.2020 року, оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями спонукати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, у такому випадку, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наведеної у такому судовому рішенні, з урахуванням повноважень адміністративного суду, визначених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Частиною першою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не вбачає підстав для їх розподілу у порядку, встановленому ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували понесення ним будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобо`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 15.09.2020 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи один місяць служби за три за час проходження ОСОБА_1 військової служби в особливий період, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 10.07.2015 року по 05.10.2015 оку; з 20.10.2015 року по 03.01.2016 року; з 18.01.2016 року по 14.04.2016 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.09.2020 року з врахуванням до пільгового стажу часу проходження військової служби в особливий період з 10.07.2015 року по 05.10.2015 року, з 20.10.2015 року по 03.01.2016 року та з 18.01.2016 року по 14.04.2016 року із розрахунку - один місяць служби за три місяці, з прийняттям рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.В. Кальник

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя В.В. Кальник

25.01.2021

Рішення не набрало законної сили 25 січня 2021 р.

Суддя В.В. Кальник