Справа № 336/1665/20 (2-а/336/75/2020)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2021 року м. Дніпросправа № 336/1665/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2020 року (суддя Дмитрюк О.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мартиненка Олега Сергійовича

третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову Інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мартиненка Олега Сергійовича серії ДПО18 № 772332 від 20.03.2020, закрити провадження у справі та повернути ОСОБА_1 з державного бюджету кошти, сплачені в якості штрафу в розмірі 510 грн. за квитанцією № 013682.01.146.019 від 23.03.2020.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2020 року позов задоволено частково. Скасовано постанову серії ДПО18 № 772332 від 20.03.2020, складену поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Мартиненком Олегом Сергійовичем, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 грн. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.132-1 КУпАП. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач рішення суду в частині відмови у задоволенні позову не оскаржує.

Третя особа у справі не погодилася з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що факт встановленого правопорушення підтверджується поясненнями поліцейських, безпосередні спостереження яких є специфічним видом доказів, на підставі яких складено постанову, проте суд першої інстанції необґрунтовано надав перевагу поясненням позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мартиненком Олегом Сергійовичем 20 березня 2020 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 772332, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, порушення пунктів 22.5, 22.6, 30.3 ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів дорогами вулиць або залізничними переїздами.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пунктів 22.5, 22.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими у випадках, визначених спеціальними правилами, розпізнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м - також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 20.03.2020 у м. Дніпро по вул. Криворізьке шосе, 24, водій транспортного засобу MAN TGS 19.390, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перевозив вантаж бензин моторний (UN 1203) в автоцистерні, з порушенням спеціальних Правил, а саме таблиці оранжевого кольору та великі знаки небезпеки не відповідають вимогам ДОПНВ.

Позивач стверджує, що вантаж перевозився відповідно до вимог чинного законодавства, доказів зворотного відповідачем не надано. Не містить посилання на відповідні докази й постанова про притягнення до адміністративної відповідальності.

В даному випадку суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять будь-якого належного та допустимого доказу вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта, що сам факт винесення поліцейським постанови є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки поняття доказів та критерії доказування у справах про адміністративне правопорушення визначені статтею 251 КУпАП, серед яких відсутній такий спосіб доказування, як пояснення чи спостереження посадової особи, яка винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної постанови. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2020 року в адміністративній справі № 336/1665/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 16 березня 2021 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров