Справа № 540/1951/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/1951/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Абрамовій К.В.,

за участю представників

позивача - Петренко К.О.,

відповідача - Суптеля А.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно та продовольче забезпечення,

встановив:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), від імені якого діє адвокат Петренко Ксенія Олександрівна (далі - представник позивача), звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Херсонській області (далі - відповідач, Управління СБУ в Херсонській області), у якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 17.11.2020 року, просить

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо нездійснення ОСОБА_1 кінцевого розрахунку при звільненні в частині грошової компенсації за неотримане речове майно за період з 21.07.1994 по 5.02.2020 роки у належному розмирі;

- стягнути з Управління Служби безпеки України в Херсонській області () на користь ОСОБА_1 (інн. НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за неотримане речове майно за період з 21.07.1994 по 5.02.2020 роки у сумі 331 721,20 (триста тридцять одну тисячу сімсот двадцять одну гривну двадцять копійок).

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо нездійснення ОСОБА_1 кінцевого розрахунку при звільненні в частині грошової компенсації вартості норм харчування за період з 21.07.1994 по 5.02.2020 роки у належному розмирі;

- стягнути з Управління Служби безпеки України в Херсонській області () на користь ОСОБА_1 (інн. НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за неотримане продовольче забезпечення у розмірі вартості норм харчування за період з 21.07.1994 по 5.02.2020 роки у сумі 981 961,2 (дев`ятсот вісімдесят одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна гривня 20 копійок).

Ухвалою суду від 28.07.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 22.10.2020 р. вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, призначено підготовче засідання на 17.11.2020 р.

17.11.2020 р. судом без виходу до нарадчої кімнати, шляхом занесення секретарем судового засідання до протоколу судового засідання вирішено частково задовольнити заяву позивача 17.11.2020 р. за вх. № 17219/20 про зміну предмету позову, відкладено підготовче засідання до 17.12.2020 р.

У зв`язку з перебування судді на лікарняному, підготовче засідання, призначене на 17.12.2020 р. не відбулось, подальший розгляд справи призначено на 04.02.2021 р.

04.02.2021 р. судом без виходу до нарадчої кімнати, шляхом занесення секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання до 23.02.2021 р. у зв`язку з неможливістю представника позивача адвоката Петренко К.О. прийняти участь у підготовчому засіданні через тяжкі сімейні обставини та перебування за межами Херсонської області.

Ухвалою суду від 05.02.2020 р. повернуто позивачу без розгляду заяву за вх. № 17219/20 від 17.11.2020 р. про зміну предмету позову в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо нездійснення належного контролю за діяльністю Управління Служби безпеки України в Херсонській області стосовно дотримання норм бюджетного законодавства та соціальних прав військовослужбовця ОСОБА_1 при звільненні з військової служби.

В судовому засіданні 23.02.2020 р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Як встановлено судом, 10.02.2020 представником відповідача надано до суду клопотання про залишення без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 , з урахуванням заяви від 14.11.2020 про зміну предмету позову, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. Дане клопотання обґрунтовано тим, що 17.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до начальника Управління з рапортом за № 71/22/68-353 про виплату йому компенсації замість норм харчування за період з 1994 року по день виключення його зі списків особового складу, результат розгляду якого позивачу було доведено 04.02.2020 р., а саме, відмовлено у виплаті грошової компенсації, що підтверджується рапортом помічника начальника управління (з господарської діяльності) та помічника начальника управління (з правової роботи) від 03.02.2020, копію якого ОСОБА_1 додав до позовної заяви. Про розмір нарахованої компенсації за не отримане речове майно ОСОБА_1 дізнався 13.02.2020, коли відповідні грошові кошти були виплачені на його картковий рахунок. Отже, відлік процесуального строку, протягом якого позивач мав право на звернення до суду з цим позовом, почався 14.02.2020 і закінчився 14.05.2020. Проте, позовну заяву ОСОБА_1 подав лише 22.07.2020, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України.

У підготовчому засіданні представник відповідача підтримав вказане клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник позивача у підготовчому засіданні заперечила проти вказаного клопотання, вказуючи, що у спірних правовідносинах не передбачена можливість досудового порядку вирішення спору, а тому строк звернення до адміністративного суду у спірних правовідносинах становить 6 місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, у даному випадку це отримання 03 лютого 2020 та 04 лютого 2020 відповідно відмови Управління СБУ в Херсонській області у виплаті компенсації, викладені у відповідних листах. Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відтак, сукупність наведених обставин свідчить на користь висновку про необґрунтованість вимог клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строків звернення до суду.

Вирішуючи клопотання представника Управління СБУ в Херсонській області про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з даним позовом, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про Службу безпеки України" держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України. Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.

Частиною 2 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, шо у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Так, статтею 9 (у редакції Закону до 1 січня 2007 року) та статтею 9-1 (у редакції Закону після 1 січня 2007 року) Закону № 2011-XII передбачено право військовослужбовців на отримання за рахунок держави речового майна.

За змістом частини першої статті 9-1 Закону № 2011-XII продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 1 п. 2 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 ( далі - Порядок №178) виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Згідно пункту 3 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Пунктом 4 Порядку № 178 встановлено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Згідно пункту 5 Порядку № 178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 01 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

З вищенаведеного вбачається, що військовослужбовцям гарантується грошова компенсація за неотримане речове майно у разі звільнення з військової служби. Зазначені гарантії реалізуються відповідним зверненням (рапортом) військовослужбовця на підставі наказу, в тому числі, командира (начальника) військової частини про розмір грошової компенсації згідно довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Наказом Служби безпеки України від 25.06.2018 року № 1112 затверджено Положення про продовольче забезпечення в системі Служби безпеки України на мирний час, яке визначає завдання, організацію та порядок продовольчого забезпечення військовослужбовців та інших категорій осіб, які у встановленому порядку мають право на таке забезпечення, і годування штатних тварин за рахунок держави в системі Служби безпеки України на мирний час ( чинне до 23.06.2020 р., та на момент виникнення спірних правовідносин) ( далі - Положення № 1112).

Так, при звільненні (виключенні зі списків особового складу органу, підрозділу, закладу) військовослужбовці та інші категорії осіб забезпечуються харчуванням до дня виключення їх зі списків особового складу. ( абз. 2 пункту 9 розділу і цього Положення).

Розділом ІІ " Забезпечення продовольством" цього Положення передбачалось, зокрема,

- у Службі безпеки України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій осіб за нормами харчування здійснюється за рахунок держави у межах встановлених обсягів бюджетних призначень на зазначені цілі. Військовослужбовцям та іншим категоріям осіб харчування видається через їдальні (склади) або замість нього виплачується грошова компенсація у розмірі вартості харчування за нормами. ( пункт 3 цього Розділу);

- за час, що минув, продукти згідно з нормами харчування не видаються, грошова компенсація може виплачуватися за строк, що не перевищує загального строку позовної давності, відповідно до чинного законодавства. За понаднормове харчування грошова компенсація не виплачується. ( пункт 8 цього розділу).

Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію у розмірі вартості харчування за нормами за строк, що не перевищує загального строку позовної давності, відповідно до чинного законодавства.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 05 лютого 2020 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням з військової служби згідно наказу голови Служби безпеки України №1845-ОС від 28 грудня 2019 року.

17 січня 2020 року позивач звернувся до начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області з рапортом про виплату компенсації за неотримане речове майно за період проходження служби з 1994 року по день виключення зі списків особового складу (реєстр. №71/22/68-35 від 17 січня 2020 року).

Крім того, 17 січня 2020 року позивач звернувся до начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області з рапортом про виплату йому компенсації замість норм харчування за період з 1994 року по день виключення його зі списків особового складу Управління. (реєстр. №71/22/68-353).

04.02.2020 р. ОСОБА_1 ознайомлено з рапортом помічника начальника Управління ( з господарської діяльності) - начальник відділу УСБУ в Херсонській області від 03.02.2020 р., адресованого начальнику Управління СБУ в Херсонській області, згідно якому на даний час відсутні правові підстави для здійснення грошової компенсації замість норм харчування підполковнику ОСОБА_1 за період з 1994 року по 2020 рік.

Вважаючи, що відповідач неправомірно не здійснив виплату компенсації за нетримане речове забезпечення за весь період проходження служби у повному обсязі, а також не здійснив виплату компенсації замість не отриманого продовольчого забезпечення за весь період проходження служби, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, СБУ.

Отже, дана справа належать до категорії справ щодо проходження публічної служби.

Строки звернення до адміністративного суду встановлені статтею 122 КАС України.

Так, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частини перша та друга статті 122 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини п`ятої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як зазначалось вище, відповідно до Порядку № 178 виплата грошової компенсації за недоотримане речове майно здійснюється за заявою (рапортом), яку військовослужбовець може подати й після свого звільнення, а тому строк звернення до суду починається із моменту ознайомлення особи з наслідками розгляду такої заяви (рапорту).

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 23.08.2019 у справі №2040/7697/18.

Натомість, 17 січня 2020 року позивач звернувся до керівництва Управління СБУ в Херсонській області із рапортом щодо виплати грошової компенсації за речове майно та 12.02.2020 р. отримав компенсацію за речове майно в сумі 40 112,04 грн., що підтверджується відомістю нарахування компенсації за речове майно звільненими військовослужбовцям від 12.02.2020 р. та платіжним дорученням № 98 від 12.02.2020 р., копія яких наявні в матеріалах справи.

Крім того, суд зауважує, шо приписи вказаного Положення № 1112 не визначають строк протягом якого військовослужбовці після звільнення повинні звернутися за отриманням грошової компенсації вартості харчування.

Проте, як зазначалось вище, 17.01.2020 р. позивач звернувся до керівництва Управління СБУ в Херсонській області із рапортом щодо виплати грошової компенсації продовольчого забезпечення., та 04.02.2020 р. був ознайомлений з результати розгляду вказаного рапорту.

Отже, суд вважає, що 04.02.2020 р. позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів в частині не виплати грошової компенсації по продовольчому забезпеченню та 12.02.2020 р. дізнався про порушення своїх прав та інтересів в частині не виплати у повному обсязі грошової компенсації за речове майно.

Натомість, даний позов надійшов до суду через систему "Електронний суд" 23.07.2020 року, а отже поза межами місячного строку, встановленого нормами частини 5 статті 122 КАС України.

З огляду на вказане суд вважає помилковими позиції позивача та його представника щодо застосування до вказаних спірних правовідносин 6-місячного строку звернення до суду, а також позицію представника відповідача щодо застосування до вказаних спірних правовідносин 3-місячного строку звернення до суду.

При розгляді даних спірних правовідносин суд врахував позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ( суддя-доповідач - Шевцова Н.В., судді Кашпур О.В., Смоковича М.І.) від 09 липня 2020 року у справі № 240/11529/19, адміністративне провадження № К/9901/12598/20.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частиною третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. При цьому, приписи статті 123 КАС України передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

Оскільки, позивач та його представник помилково застосували до спірних правовідносин 6-місячний строк звернення до суду з даним позовом, при цьому, належних обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом не навели та не довели, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який в адміністративному судочинстві визначений як строк звернення до суду.

Правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Як зазначалось вище, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 цього Кодексу).

Отже, у даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно та продовольче забезпечення підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 183 КАС України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 4, 122, 123, 240, 183, 243, 248, 250 КАС України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління Служби безпеки України в Херсонській області (місце знаходження 73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 1, ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно та продовольче забезпечення - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що постановлення ухвали про залишення без розгляду не позбавляє його права звернутись до суду повторно в загальному порядку, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Ухвалу надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Повний текст ухвали виготовлено та підписано суддею 15 березня 2021 року

Суддя В.А. Дубровна

кат. 106030000