Справа № 620/6832/20
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року Чернігів Справа № 620/6832/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ЛПГ Рітейл"
до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення
У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» (надалі також позивач, ТОВ «ЛПГ Рітейл») звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (надалі також відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області), про визнання протиправним та скасування Податкового повідомлення - рішення від 20.08.2020 № , виданого Головним управлінням Державної податкової служби у Чернігівській області.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач вжив належних заходів для виконання вимог податкового законодавства і встановлення витратоміра-лічильника та рівнеміра-лічильника, однак у зв`язку із жорсткими обмежувальними заходами, які були запроваджені в Італії (виробник обладнання) з метою протидії пандемії COVID-19, поставка обладнання була відкладена на невизначений час. За наведених обставин, вважає, що притягнення товариства до відповідальності є необґрунтованим. Однак, на момент проведення перевірки на акцизному складі вже було обладнано та зареєстровано витратомір-лічильник та рівномір-лічильник. Крім того, позивач зазначає, що в порушення статті 80 Податкового кодексу України контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки товариства без зазначення наявних на те підстав. Також відповідачем порушено терміни розгляду скарги позивача.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

У строк, встановлений судом, позивачем усунуто недоліки позовної заяви, допущенні при її поданні до суду.

Ухвалою суду від 18.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, установлено відповідачу строк на подання відзиву на позов.

У визначений судом термін представником ГУ ДПС у Чернігівській області надано відзив на позов, у якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки проведеною перевіркою на акцизному складі (уніфікований номер № 1004338), що розташований за адресою: 16300, Чернігівська область, Куликівський район, смт. Куликівка, вулиця Миру, буд. 39 та належить позивачу, встановлено введення в експлуатацію резервуару для зберігання скрапленого газу, який не обладнаний рівноміром - лічильником та не зареєстровано один витратомір-лічильник у місті відпуску пального наливом зі стаціонарного резервуару. На момент перевірки у резервуарі знаходився залишок пального 2560,59 літрів скрапленого газу. Тобто, під час фактичної перевірки було встановлено порушення ТОВ «ЛПГ Рітейл» пп. 12 підрозділу ХХ Перехідних положень та пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим винесено спірне Податкове повідомлення-рішення. При цьому, щодо посилань позивача про неможливість купівлі необхідного обладнання, зауважує, що позивачем не вичинялося жодних дій щодо зупинення його діяльності (лиш посилається на форс-мажор - невиконання контрагентом умов договору поставки), проте такі пояснення не заслуговують уваги, оскільки Податковий кодекс України не містить виключень для недотримання вимог пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230. Зазначає, що призначення перевірки є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень. Тому приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача ГУ ДПС в Чернігівській області діяло у спосіб, що визначений нормами Податкового кодексу України.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він свою правову позицію підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, враховуючи такі обставини.

ТОВ «ЛПГ Рітейл» зареєстроване у встановленому чинним законодавством порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.05.2015 внесено відповідний запис. Основним видом господарської діяльності позивача є: 47.30 Роздрібна торгівля пальним, що підтверджується копією Виписки із вказаного Реєстру (а.с. 11). Позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним (термін дії до 01.07.2024), видану 01.07.2019 (а.с. 13-14).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 29.07.2020 № 1018, направлень від 23.07.2020 № 1276 та № 1277 посадовими особами ГУ ДПС у Чернігівській області проведено фактичну перевірку ТОВ «ЛПГ Рітейл» (автогаззаправки, що розташована за адресою: Чернігівська обл., смт. Куликівка, вул. Миру, 39) з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним (а.с. 18).

За результатами перевірки складено Акт від 30.01.2020 № 144/32/397993006, у якому зазначено про порушення позивачем п. 12 підрозділу 5 Розділу ХХ Перехідних положень та пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, а саме: на акцизному складі (уніфікований номер 1004338), що розташований за адресою: Чернігівська область, смт. Куликівка, вул. Миру, 39, та належить позивачу знаходиться резервуар для зберігання, який був введений в експлуатацію 18.07.2019 і який був не обладнаний зареєстрованим витратоміром-лічильником за період з 01.01.2020 по 17.07.2020. Таким чином на акцизному складі здійснювалась реалізація скрапленого газу з використанням одного резервуара та одного витратоміра-лічильника без встановлення обладнання рівнеміра-лічильника у введеному в експлуатацію резервуарі та не реєстрації витратоміра-лічильника і рівнеміра-лічильника за період з 01.01.2020 по 17.07.2020 в Єдиному державному реєстрі витратомірів, лічильників та рівномірів-лічильників (а.с. 19-20).

На вказаний Акт перевірки позивачем надіслано Пояснення від 06.08.2020, у яких ТОВ «ЛПГ Рітейл» зазначило, що згідно постанов Кабінету Міністрів України були введені карантинні заходи, які віднесені до обставин форс-мажору. Не зважаючи на всі перешкоди, пов`язані з карантинними заходами, на акцизному складі по вул. Миру, 39 в смт. Куликівка Чернігівської області, розпорядником якого є ТОВ «ЛПГ Рітейл», під час перевірки вже було обладнано і зареєстровано витратомір-лічильник та рівнемір-лічильник, що підтверджується самим Актом перевірки № 144/32/39793006 від 30.07.2020. Отже, підприємством було дотримано всіх встановлених законодавством вимог щодо встановлення/обладнання та реєстрації витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального. Щодо періоду з 01.01.2020 по 17.07.2020 зазначив, що чинним законодавством та Податковим кодексом України не передбачена відповідальність за несвоєчасне встановлення/обладнання та несвоєчасну реєстрацію витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального. На момент перевірки все встановлено та зареєстровано (а.с. 21).

Згідно копії Акту встановлення устаткування та проведення пусконалогоджувальних робіт 17.07.2020 на АГЗП ТОВ «ЛПГ Рітейл»: Чернігівська область, смт. Куликівка, вул. Миру, буд. 39 встановлено магнітострикційний рівномір (а.с. 84).

20.08.2020 ГУ ДПС у Чернігівській області ТОВ «ЛПГ Рітейл» винесено Податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції відповідно до п. 128-1 ст. 128-1 Податкового кодексу України в сумі 40 000,00 грн. (а.с. 25-26).

Не погоджуючись із вказаним Податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку шляхом подання скарги від 04.09.2020 № 7/9, однак рішенням ДПС України від 04.12.2020 № 34301/с/99-00-06-02-0506 її залишено без задоволення (а.с. 27-36).

Враховуючи наведене, ТОВ «ЛПГ Рітейл» звернулося до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно з підпунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Відповідно до пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

За змістом пункту 12 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Пунктом 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України було встановлено, що норми пункту 128-1 статті 128-1 Податкового кодексу України застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу) з 1 січня 2020 року.

Разом з тим, Законом України від 18.12.2019 № 391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» до пункту 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України внесені зміни, а саме в абзаці четвертому слово «січня» замінено словом «квітня».

Відповідно до статті 128-1 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Таким чином, дійсно, у розпорядників акцизних складів на підставі указаних норм Податкового кодексу України виник обов`язок обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність з відповідним підакцизним товаром паливом витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі до 01.04.2020.

При цьому, з 01.04.2020 відповідно до статті 128-1 Податкового кодексу України за вказані вище порушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20 000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник.

У поданому позові ТОВ «ЛПГ Рітейл» не заперечує факт здійснення господарської діяльності у спірний період на акцизному складі, що розташований за адресою: Чернігівська обл., смт. Куликівка, вул. Миру, 39 (уніфікований номер 1004338, без встановленого на резервуарі для зберігання скрапленого газу рівноміра-лічильника та не зареєстрованим витратоміром-лічильником (заводський № 040) у місті відпуску пального наливом зі стаціонарного резервуару. Пояснюючи обставини, за яких було допущено вказані порушення, товариство посилається виключно на введення на території України та у Республіці Італія (країна, де закупалось обладнання) карантину, впровадженого у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби.

Однак, такі доводи суд вважає необґрунтованими, враховуючи таке.

За змістом пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що законодавчі зміни, на підставі яких у позивач виник обов`язок обладнати акцизний склад відповідними засобами вимірювання були прийняті заздалегідь.

Так, Законом України № 391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку», яким було установлено відповідний обов`язок позивача, як розпорядника акцизного складу прийнятий - 18.12.2019.

Отже, на думку суду, позивач знав про виникнення з 01.04.2020 у нього такого обов`язку та мав достатньо часу для того щоб придбати, встановити та зареєструвати витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники на своєму акцизному складі.

Окрім цього, закон у попередній редакції, тобто до внесення змін 18.12.2019 на підставі Закону № 391-ІХ вимагав установлення таких приладів ще до 01.01.2020, що також свідчить про обізнаність позивача про це та можливість підготуватися до таких змін податкового законодавства та змісту і обсягу своїх обов`язків щодо цього.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме договору поставки №13042020, укладеного між позивачем та ТОВ «ЛПГ Рітейл» та ТОВ «НВК «ІНТЕРГАЗ» (а.с. 22-24), він укладений 13.04.2020, тобто після дати (01.04.2020), з якої акцизні склади вже повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Поряд з цим, згідно пункту 4.1 розділу 4 «Умови поставки і приймання товару» вказаного Договору, товар, що є предметом даного договору, постачається постачальником протягом 30 робочих днів з моменту отримання постачальником попередньої оплати (авансу) в розмірі 80% від загальної вартості товару, з можливістю дострокового виконання поставки.

Тобто, з огляду на момент укладення вказаного вище Договору, позивач був обізнаний про неможливість виконання вимог щодо встановлення вказаних засобів вимірювання до 01.04.2020.

Будь-яких доказів неможливості укладення такого договору раніше, з іншим контрагентом або з інших підстав, які не залежали від його волі та позбавили останнього можливості вчасно придбати відповідні прилади, позивачем не наведено та під час розгляду цієї справи не встановлено.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що позивач, ввівши в експлуатацію резервуар для зберігання скрапленого газу, який не обладнаний рівноміром-лічильником, та не зареєструвавши один витратомір-лічильник у місті відпуску пального наливом зі стаціонарного резервуару, у період з 01.01.2020 по 17.07.2020 діяв без належної обачності та, здійснюючи господарську діяльність із продажу пального, допустив податкове правопорушення, за яке пунктом 117.3 статті 117 Податкового кодексу України передбачена відповідальність.

Стосовно тверджень позивача про безпідставність наказу про проведення перевірки, суд зазначає таке.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Порядок проведення фактичних перевірок встановлений нормами статей 75 та 80 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, яка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Згідно з п. 80.1 ст.80 ПКУ фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 цієї статті Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

За змістом наказу від 29.07.2020 № 1013 підставою проведення перевірки є підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Окрім того, суд зазначає, що податкове законодавство не містить вимоги вказувати у наказі про проведення перевірки інформацію щодо порушення законодавства, яка стала підставою для прийняття цього наказу.

Статтею 61 Податкового кодексу України визначено порядок податкового контролю та повноваження органів державної влади щодо його здійснення. Згідно із пунктом 61.2 статті 61 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до ст. 39 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, передбачений термін податкова інформація для цілей оподаткування розуміється у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Згідно з частиною другою цієї ж статті зазначеного Закону правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Отже, порядок збирання та використання податкової інформації регулюється Податковим кодексом України, а в частині, яка ним не врегульована - іншими законодавчими актами.

Як передбачено пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Отже, вказана норма передбачає як підставу проведення фактичної перевірки, здійснення функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, призначення перевірки є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень.

Відтак, прийнявши рішення у формі наказу від 29.07.2020 № 1018 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ЛПГ Рітейл» та зазначивши у ньому нормативні підстави, ГУ ДПС у Чернігівській області діяло у спосіб, що визначений нормами Податкового кодексу України.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем визначеного законодавством строку розгляду його скарги, суд зазначає таке.

Згідно приписів пункту 56.8 статті 56 Податкового кодексу України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку, скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків (пункт 56.9 статті 56 Податкового кодексу України).

Однак, згідно із пунктом 52.8 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення», тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених: статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18.03.2020.

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що у задоволенні позову ТОВ «ЛПГ РІТЕЙЛ» необхідно відмовити.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛПГ Рітейл", вул. Коцюбинського, буд. 49-а, к. 206, м. Чернігів, 14000, .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, .

Дата складення повного рішення суду - 15.03.2021.

Суддя Ю. О. Скалозуб