Справа № 640/2283/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Київ № 640/2283/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку спрощеного без повідомлення сторін (письмового провадження) адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Вітаміни» до Київської митниці Державної митної служби про визнання протиправною та скасування картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Вітаміни» (далі - позивач,) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київської митниці Державної митної служби (далі - відповідач, Київська митниця) про визнання протиправною та скасування картки відмови № UA 100100/2019/00002.

Вимогу позивач обґрунтовує тим, що відповідно до приписів п. 4 розділу ІІІ «Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України», у випадку наявності класифікаційного рішення щодо ідентичного товару, все одно проводиться класифікація товару згідно УКТЗЕД, але без додаткових процедур контролю. Вказаний порядок передбачає обов`язкову класифікацію товару митним органом у випадку незгоди з кодом, зазначеним декларантом, навіть за наявності існуючого рішення щодо ідентичного товару по іншій декларації.

Оскільки такого рішення митницею по митній декларації від 24.12.2019 не приймалося, то й відсутні підстави посилатися на неправильну класифікацію в обґрунтуванні відмови у прийнятті митної декларації.

Посилаючись на наведене вище, позивач стверджує про наявність підстав для ухвалення судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення митного органу у формі картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні № UA 100100/2019/00002 від 28.12.2019.

Ухвалою суду від 19 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі № 640/2283/20, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Відповідачем відзив на позовну заву не подавався.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи, АТ «Вітаміни» 24.12.2019 подало до відповідача митну декларацію UA100100/2019/288804 (далі по тексту - митна декларація) для митного оформлення імпортованого товару - препарату «Табекс ®» за кодом згідно з УКТ ЗЕД 30045000 (графа 33 митної декларації). У графі 31 даної митної декларації наведено наступний опис товару: «Ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі не в аерозольній упаковці: Препарат «Табекс ®» у вигляді таблеток вкритих оболонкою по 1,5 мг №100 по 20 таблеток у блістері, по 5 блістерів у пачці. Застосовується при нікотиновій залежності- хронічному нікотінізмі, до складу якого входять: активна речовина - цитизин 1,5 мг (алкалоїд) допоміжні речовини - лактози моногідрат, целюлоза мікрокристалічна, магнію стеарат, тальк, плівкове покриття - опадрай ІІ 85F 26948 (частково гідролізований полівініловий спирт, титану діоксид (Е171), макрогол 3350, оксид заліза жовтий (Е172), оксид заліза червоний (Е172), оксид заліза чорний (Е172)). Торгова марка: «Sopharma». Виробник АТ «Софарма», Болгарія».

Відповідач не погодився з таким визначенням коду класифікації товару, та, посилаючись на рішення Київської міської митниці ДФС від 09.08.2019 № КТ--2019, класифікував імпортований позивачем товар за кодом , на підставі чого прийняв рішення про відмову позивачу у митному оформленні (випуску) товарів у формі картки відмови № UA 100100/2019/00002.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 09.08.2019 № КТ--2019, відповідач класифікував імпортований позивачем товар за кодом .

З третього пункту вказаного рішення вбачається, що при його прийнятті керувалися наступними документами: Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) викладена у додатку до Закону України від 19.09.2013 № 584-VII «Про Митний тариф України»; Примітка 1(b) до групи 30 УКТЗЕД. Пояснення до УКТЗЕД, затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 № 401. Висновок ДПМЕ ДФС від 01.08.2019 № 188 (надісланий листом ДПМЕ ДФС від 01.08.2019 № 4458/7/94-94-58-03-02).

Не погоджуючись із рішенням про відмову у митному оформленні (випуску) товарів у формі картки відмови № UA 100100/2019/00002, позивач звернувся до суду з позовом за захистом свого порушеного права.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються правомірності рішення митниці про визначення коду товару.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, є Митний кодекс України.

Статтею 67 Митного кодексу України визначено, що Українська класифікація товарів зовнішньо-економічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з частиною першою статті 68 Митного кодексу ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої-четвертої, сьомої, восьмої статті 69 Митного кодексу України митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення у порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

При цьому, у частині п`ятій статті 69 Митного кодексу України передбачається існування складного випадку класифікації товару, під яким розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Для цілей класифікації товарів митні органи використовують Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів, запровадженої Всесвітньою митною організацією та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Класифікація товарів згідно з УКТ ЗЕД провадиться з урахуванням визначальних характеристик товару та Основних правил інтерпретації класифікації товарів та пояснень до УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 3 глави «Основні правила інтерпретації УКТЗЕД» Митного тарифу України (далі по тексту - Митний тариф України), що є додатком до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII, у разі коли з будь-яких інших причин товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Пунктом 4 вказаного Закону встановлено, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Пунктом 6 Глави «Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД» Митного тарифу України визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Таким чином, зазначеними Правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Пунктом 1 розділу III Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщується через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №650 від 30.05.2012, передбачено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України.

Відповідно до пункту 4 розділу III Порядку роботи відділу митних платежів, контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності, зокрема: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Митного кодексу України; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо): зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Митного кодексу України.

Згідно із пунктом 5 розділу III Порядку роботи відділу митних платежів передбачено, що у неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється, зокрема, за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

У розділі VI Закону України «Про митний тариф» визначено групу 30 «Фармацевтична продукція», яка включає товарну позицію 3004 «Лікарські засоби (ліки) (за винятком товарів, включених до товарних позицій 3002, 3005 або 3006), що складаються із змішаних або не змішаних продуктів для терапевтичного або профілактичного застосування, у дозованому вигляді (включаючи лікарські засоби у вигляді трансдермальних систем) або розфасовані для роздрібної торгівлі».

Згідно з приміткою 1 (b) до групи 30 ця група не включає препарати, такі як таблетки, жувальна гумка або пластирі (трансдермальні системи), призначені для того, щоб допомогти курцям кинути курити (товарна позиція 2106 або 3824).

Згідно з додатковою приміткою 1 до групи 30 товарна позиція 3004 включає лікарські засоби, виготовлені на основі рослинної сировини, та препарати, виготовлені на основі таких активних речовин, як вітаміни, мінеральні речовини, компоненти амінокислот або жирних кислот, в упаковках для роздрібної торгівлі. Ці препарати класифікують у товарній позиції 3004, якщо вони мають на етикетці, упаковці або в інструкції для користувачів відповідні вказівки:

(a) специфічні недуги, хвороби або їх ознаки, для лікування яких цей продукт повинен використовуватися;

(b) концентрація активної речовини або речовин;

(c) дозування; та

(d) спосіб застосування.

Товарна позиція 2106 включає «Харчові продукти, в іншому місці не зазначені».

Згідно з пунктом 1 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД тексти назв вищевказаних товарних позицій і приміток до групи 30 є пріоритетними, тобто враховуються в першу чергу для класифікації товару. Вирішальним у цьому контексті є призначення препарату, у зв`язку з чим суд зазначає, що куріння є способом вживання нікотину і не розглядається як хвороба на відміну від хронічного нікотинізму, для лікування якої такий препарат використовується.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач графі 31 митної декларації зазначає, що препарат «Табекс ®» застосовується при хронічному нікотинізмі, тобто для лікування такої хвороби.

З огляду на текст назв вищевказаних товарних позицій 3004 та 2106 і приміток 1 (b) та додаткової 1 до групи 30, суд дійшов висновку, що якщо препарат у вигляді таблеток призначений лише для того, щоб допомогти курцям кинути курити, але не має медичних показань щодо терапевтичного застосування для лікування хвороби, то такий препарат підпадає під дію примітки 1 (b) до групи 30 і відноситься до товарної позиції 2106. У разі ж, якщо препарат має медичні показання для лікування певної хвороби, то, при умові додержання вимог додаткової примітки 1 до групи 30, цей препарат відноситься до товарної позиції 3004.

Враховуючи призначення препарату «Табекс ®» для лікування хронічного нікотинізму та відповідність даного препарату додатковій примітці 1 групи 30, суд вважає, що позивачем було вірно визначено товарну позицію 3004 препарату «Табекс ®».

Проте відповідач не погоджується з визначенням товарної позиції 3004 препарату «Табекс ®», та, посилаючись на рішення про визначення коду товару від 09.08.2019 № КТ-UA 1-2019, вказує на те, що вказаним рішенням встановлено код товару згідно УКТ ЗЕД препарату «Табекс ®» .

За приписами ч. 3 ст. 69 Митного кодексу України на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант зобов`язаний надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених декларантом кодів товарів, поданих до митного оформлення.

Враховуючи, що у митного органу виникли сумніви щодо правильності визначення коду товару препарату «Табекс ®», відповідно у посадової особи митного органу виникли підстави витребувати у декларанта відомості на підтвердження визначеного ним коду товару.

В матеріалах справи відсутні докази того, що посадова особа митного органу висувала відповідачу відповідну вимогу.

Також за приписами ч. 4 статті 69 Митного кодексу України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідачем не надано суду доказів того, що під час митного оформлення товарів за митною декларацією позивача були виявлені порушення правил класифікації товарів.

Також матеріали справи не містять рішення митного органу щодо класифікації товарів, наданих до митного оформлення позивачем. Тобто відповідач не прийняв рішення про класифікацію товарів, поданих позивачем до митного оформлення, а послався на інше рішення, що було прийнято відповідачем при митному оформленні інших подібних (аналогічних) товарів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не подано відзиву на позовну заяву та жодних доказів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення відповідача від 28.12.2019 № UA100100/2019/00002, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч.1, 2 ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте, всупереч наведеним вимогам процесуального закону, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів та не довів наявність підстав для прийняття оскаржуваного рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що судом позов задоволено повністю, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 2102,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Вітаміни» (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Успенська, 31 код в ) до Київської митниці Державної митної служби (03680, м. Київ, вул. В. Гавела, 8-а, код в ) про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100100/2019/00002 - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100100/2019/00002.

3. Стягнути на користь Акціонерного товариства «Вітаміни» (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Успенська, 31 код в ) сплачений ним судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок Київської митниці Державної митної служби (03680, м. Київ, вул. В. Гавела, 8-а, код в ).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда