Справа № 640/509/21
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/509/21 Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міксмарт» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міксмарт» до Державної податкової служби України Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, визнання незаконним, проти протиправним та нечинним нормативно-правовий акт в частині, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Міксмарт» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової служби України Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Кабінету Міністрів України, в якому просило:

1) визнати протиправними та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (тобто, Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби в м. Києві), а саме:

- від 28.09.2020 №1974724/43321291 про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 12.06.2020, поданої на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «МІКСМАРТ» 09.07.2020 року (реєстраційний номер документа: );

- від 23.10.2020 №2063972/43321291 про відмову в реєстрації податкової накладної №35 від 22.06.2020, поданої на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «МІКСМАРТ» 15.07.2020 (реєстраційний номер документа: );

- від 26.10.2020 №2066287/43321291 про відмову в реєстрації податкової накладної №18 від 17.07.2020, поданої на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «МІКСМАРТ» 14.08.2020 (реєстраційний номер документа: );

2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «МІКСМАРТ» наступні податкові накладні:

- податкову накладну №13 від 12.06.2020 (реєстраційний номер документа: ), датою її фактичного подання на реєстрацію, а саме - 09.07.2020;

- податкову накладну №35 від 22.06.2020 (реєстраційний номер документа: ), датою її фактичного подання на реєстрацію, а саме - 15.07.2020;

- податкову накладну №18 від 17.07.2020 (реєстраційний номер документа: ), датою її фактичного подання на реєстрацію, а саме - 14.08.2020;

3) визнати незаконним, протиправним і нечинним із моменту прийняття пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій Додатку 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та останній абзац пункту 18 («зазначена таблиця подається платниками податку, в яких значення показників D та Р, розрахованих у порядку, встановленому пунктом 3 цього Порядку, мають такі розміри: D > 0,02, Р < Рм х 1,4, та в такій таблиці зазначені товари/послуги, обсяг постачання яких згідно з податковими накладними/розрахунками коригування, зареєстрованими за останні 12 календарних місяців у Реєстрі, становить більше 25 відсотків загального обсягу операцій з постачання за останні 12 календарних місяців») самого Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міксмарт» повернуто.

Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позовна заява повертається якщо порушені правила об`єднання позовних вимог на підставі п. 6 частини четвертої статті 169 КА України, крім випадків, коли є підстави для застосування положень статті 172 КАС України.

На думку апелянта, дана справа є справою адміністративної юрисдикції щодо вирішення публічно-правового спору із суб`єктом владних повноважень, та підсудна Окружному адміністративному суду міста Києва.

У даному випадку, як зазначає апелянт, суд першої інстанції, не мав права повертати таку позовну заяву, з огляду на положення статті 172 КАС України.

У відзиві на апеляційну скаргу Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві зазначено, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду у межах однієї справи, оскільки не є такими, що пов`язані між собою підставою виникнення, не є основними та похідними вимогами по відношенню одна до одної, тому суд прийняв оскаржувану ухвалу правомірно.

Згідно частини другої ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час подання апеляційної скарги) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду у межах однієї справи, оскільки не є такими, що пов`язані між собою підставою виникнення, не є основними та похідними позовними вимогами по відношенню одна до одної, тому вбачається факт порушення ТОВ «Міксмарт» правил об`єднання позовних вимог, відтак у силу п. 6 частини четвертої статті 169 КАС України, дана позовна заява підлягає поверненню.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У частині п`ятій ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вимоги, які застосовуються до позовної заяви.

У силу вимог пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За правилами пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

При цьому, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (частина перша статті 172 КАС України).

У той же час, заборона щодо об`єднання в одне провадження кількох вимог встановлена у частинах четвертій та п`ятій ст.172 КАС України, відповідно до яких не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Аналогічне правило викладене в частині шостій статті 21 КАС України, згідно якої не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, лише у разі порушення правил об`єднання позовних вимог, що може полягати виключно в об`єднанні в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, або щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам, позовна заява підлягає поверненню на підставі п.6 частини четвертої ст.169 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у позовній заяві було заявлено позовні вимоги до Державної податкової служби України Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (тобто, Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби в м. Києві), та зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Міксмарт» такі податкові накладні.

Крім того, позивач заявив вимоги до Кабінету Міністрів України та просив визнати незаконним, протиправним і нечинним із моменту прийняття пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій Додатку 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та останній абзац пункту 18 зазначеного Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

У свою чергу, судом першої інстанції було зазначено, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду у межах однієї справи, оскільки не є такими, що пов`язані між собою підставою виникнення, не є основними та похідними позовними вимогами по відношенню одна до одної (окремо в частині позовних вимог до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у м. Києві та окремо до Кабінету Міністрів України). Крім того, враховуючи характер заявленого спору, заявлених сторін у справі, об`єднання таких позовних вимог у межах однієї справи призведе до ряду негативних наслідків, у тому числі значно розширить предмет доказування у справі, збільшить коло учасників процесу, ускладнити розгляд та вирішення справи.

Аналізуючи зазначені позивачем позовні вимоги до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у місті Києві, колегія суддів зазначає про розгляд їх за правилами адміністративного судочинства, та законодавством не встановлено виключну підсудність таких позовних вимог різним судам.

Cлід зазначити, що у межах спірних правовідносин предметом оскарження позивачем також визначено нормативний акт, а саме - постанову Кабінету Міністрів України.

Такий акт, з огляду на суб`єкта його прийняття, не належить до актів Верховної Ради України, щодо оскарження яких встановлена виключна передбачена частиною четвертою ст. 22 КАС України підсудність.

Вказані обставини виключають можливість повернення заяви позивача на підставі п.6 частини четвертої статті 169 КАС України, з огляду на відсутність порушення правил об`єднання позовних вимог.

Крім того, колегія суддів враховує положення частини шостої статті 172 КАС України згідно якої суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

У даному випадку, роз`єднання позовних вимог з їх подальшим розглядом судом першої інстанції колегія суддів, з огляду на зміст та юридичну природу обставин, описаних у позовній заяві, є прийнятним, відтак суд першої інстанції не був позбавлений можливості застосувати положення частини шостої статті 172 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що повернення в даному випадку позовної заяви позивачеві на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України є передчасним.

Слід зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами частини третьої ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви - скасувати та направити справу до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міксмарт»- задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2021 року - скасувати, а справу № 640/509/21 направити до Окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук