Справа № 360/131/21
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/131/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання: Моспанюк Є.С.,

представників

позивача: не прибув,

відповідача: Білашової К.В. (самопредставництво),

розглянувши у судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 11 січня 2021 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач, ГУДПС у Луганській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «С» від 04 червня 2020 року № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в квітні 2020 року відповідачем проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за наслідками якої складено акт фактичної перевірки від 16 квітня 2020 року № 391/12-32/32-01/ НОМЕР_1 . На підставі цього акта відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04 червня 2020 року № , яким застосовано до позивача штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в розмірі 17000,00 грн.

Позивач з цим податковим повідомленням-рішенням не згодна, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем порушено визначений законодавством порядок проведення фактичної перевірки.

У відповідача відсутні документальні докази наявності підстав для призначення фактичної перевірки позивача та видачі направлень на перевірку, визначених в пункті 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Фактична перевірка проводилась за відсутності позивача, як наслідок, без пред`явлення перед початком перевірки направлень на перевірку, службових посвідчень, вручення наказу, а також без надання акта, складеного за результатами перевірки. При цьому, акт перевірки містить недостовірні відомості щодо проведення перевірки в присутності ОСОБА_1 . У позивача відсутній такий представник, як ОСОБА_2 . Тобто посадовими особами відповідача не дотримано умов, за яких вони мали право приступити до проведення фактичної перевірки платника. Як наслідок, складений акт перевірки не є належним доказом, тому не може бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення.

Позивач зазначає, що межі компетенції податкового органу полягають виключно у застосуванні фінансових санкцій, а не у встановленні правопорушення, покладеного в основу цього застосування.

Крім того, позивач зазначає, що місце роздрібної торгівлі, де вона здійснює господарську діяльність, обладнано реєстратором розрахункових операцій. Відповідно, на думку позивача, належним доказом продажу тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка є відповідний розрахунковий документ, який в даному випадку відсутній. Таким чином не підтверджений сам факт реалізації позивачем підакцизних товарів, що має юридичне значення.

Пояснення покупця та фотоматеріали, на думку позивача, не є належними та допустимими доказами, оскільки в акті перевірки не вказано про фіксування місця правопорушення фото-засобами, відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснювалась фотофіксація. Також в акті перевірки не вказано відомості про особу покупця, його прізвище, місце проживання.

Всупереч вимог пункту 228.3 статті 228 Податкового кодексу України вилучення товару, який був об`єктом перевірки, посадовими особами відповідача не здійснювалось, що також, на думку позивача, свідчить про недоведеність факту реалізації позивачем тютюнових виробів без марок акцизного податку. Докази протилежного у відповідача відсутні.

На підставі зазначеного позивач, вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 12 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі (арк. спр. 29-30).

ГУДПС у Луганській області 01 лютого 2020 року подано відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 37-45).

Підставою для проведення фактичної перевірки стало здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що встановлено пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, посилання на який наявні у наказі про проведення фактичної перевірки від 15 квітня 2020 року № 568 «Про проведення фактичної перевірки». Здійснення таких функцій є самостійною підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання, та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Таку правову позицію відображено в постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року в справі № 810/1394/16, від 05 листопада 2018 року в справі № 803/988/17, від 25 січня 2019 року в справі № 812/1112/16.

Перед початком проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 пред`явлено службові посвідчення та копію наказу ГУДПС у Луганській області від 15 квітня 2020 року № 568, а також направлення на проведення фактичної перевірки від 15 квітня 2020 року №№ 279, 280. При цьому, від підписання направлень на проведення перевірки ОСОБА_1 відмовилась без пояснення причин, у зв`язку з чим посадовими особами ГУДПС у Луганській області складено акт про відмову від підпису в направленні на перевірку від 16 квітня 2020 року № 292/12-32/32-01/ НОМЕР_1 , який відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України є підставою для початку проведення такої перевірки.

Проведеною перевіркою встановлено, що 16 квітня 2020 року в торгівельному кіоску, де здійснює господарську діяльність суб`єкт господарювання ОСОБА_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (кіоск), ОСОБА_1 здійснила продаж покупцеві тютюнових виробів, а саме сигарет «MILITARY» for man без фільтру, 20 сигарет у пачці, виробник Fabricat in Moldova S.С. «Inter-tabac» S.R.L. MD-6101, VTA Gagauzia, or Ciadir-Lunga, str. Molodejnaia, 5, штрих-код 48404143, Gudron 13 mg/tig, Nicotina 1,1 mg/tig, monoxid de carbon 14 mg/tig y кількості трьох пачок за ціною 16,00 грн, на яких відсутні марки акцизного податку встановленого зразка. Розрахунковий документ за фактом реалізації вказаних тютюнових виробів не видавався.

Факт продажу тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка підтверджується поясненнями, наданими покупцем ОСОБА_3 , та фотоматеріалами, здійсненими під час проведення перевірки.

За результатами перевірки складено акт від 16 квітня 2020 року № 391/12-32/32-01/ НОМЕР_1 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами», зауважень до якого позивачем не надано. ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення та отримання копії акта перевірки відмовилась, у зв`язку з чим відповідно до абзацу четвертого пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України посадовими особами ГУДПС у Луганській області складено акт відмови від підписання акта фактичної перевірки від 16 квітня 2020 року № 293/12-32/32-01/ НОМЕР_1 та акт відмови від отримання акта фактичної перевірки від 16 квітня 2020 року № 294/12-32/32-01/ НОМЕР_1 . Направлений поштовим відправленням примірник акта фактичної перевірки 18 травня 2020 року повернувся до ГУ ДПС у Луганській області без вручення.

На підставі вищевказаного акта перевірки ГУДПС у Луганській області відповідно до статті 17 Закону № 481 прийнято податкове повідомлення-рішення від 04 червня 2020 року № про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій на суму 17 000,00 грн за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, яке направлено на адресу позивача листом від 04 червня 2020 року № ФОП-2184/12-32-32-01-12 та повернулося без вручення за закінченням встановленого терміну зберігання.

Стосовно тверджень позивача про необхідність вилучення у покупця трьох пачок сигарет без марок акцизного податку у разі виявлення факту продажу таких товарів, відповідач зазначив, що нормами Податкового кодексу України не передбачено такого обов`язку для посадових осіб, що здійснюють перевірку. Крім того, вказане не є обов`язковою умовою для застосування фінансової відповідальності до платника податків у разі виявлення відповідного порушення. В даному випадку невилучення тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка не спростовує факт реалізації таких товарів ФОП ОСОБА_1 .

Стосовно доводів про те, що акт не містить відомостей про фотофіксацію перевірки та технічний засіб, яким фіксувався захід, відповідач зазначив, що порядок ведення фотофіксації під час проведення податкової перевірки не регламентований чинним законодавством. У свою чергу, акт перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки господарської діяльності суб`єкта господарювання і є самостійним носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового та іншого законодавства суб`єктами господарювання, а фотофіксація перевірки є допоміжним, факультативним засобом доказової бази виявлених порушень, тому за умови відсутність жодних протиріч чи невідповідностей зі вказаними в акті перевірки обставинами, відсутні підстави для невзяття її до уваги.

Від позивача 08 лютого 2021 року надійшла відповідь на відзив (арк. спр. 86-95).

Відповідач правом подати заперечення не скористався.

Ухвалою від 23 лютого 2021 задоволення клопотання представника відповідача про виклик свідків; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 76-77, 102).

Позивач в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності (арк. спр. 101, 112).

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Викликана за клопотанням представника відповідача свідок ОСОБА_4 , головний державний ревізор-інспектор відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального управління контролю за підакцизними товарами ГУДПС у Луганській області, підтвердила обставини щодо проведення фактичної перевірки, вказані в акті від 16 квітня 2020 року № 391/12-32/32-01/ НОМЕР_1 та у відзиві на позов.

Викликана за клопотанням представника відповідача свідок ОСОБА_5 підтвердила обставини, вказані нею у власноруч складених поясненнях від 16 квітня 2020 року, наданих в ході фактичної перевірки позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

За даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15 квітня 2013 року та свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 03 квітня 2003 року серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, вид діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (арк. спр. 22, 23).

На підставі підпунктів 20.1.4, 20.1.8, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2, пункту 80.8 статі 80 Податкового кодексу України та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, а саме: Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», постановами Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» та від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України від 24.07.2002 № 218 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами» та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво, зберігання та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів в Україні, з метою забезпечення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг підакцизних товарів, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, наказом ГУДПС у Луганській області від 15 квітня 2020 року № 568 призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 (кіоск) з 16.04.2020 по 25.04.2020, в тому числі в позаробочий час. Проведення фактичної перевірки доручено головним державним ревізорам-інспекторам відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУДПС у Луганській області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (арк. спр. 47).

На підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 15 квітня 2020 року № 568 видано направлення на проведення фактичної перевірки від 15 квітня 2020 року № 279 ( ОСОБА_6 , посвідчення НОМЕР_2 ) та № 280 ( ОСОБА_4 , посвідчення НОМЕР_3 ) (арк. спр. 48, 49).

Від ознайомлення з направленнями на перевірку та отримання копії наказу «Про проведення фактичної перевірки» ОСОБА_1 відмовилась, про що ревізорами-інспекторами ГУДПС у Луганській області складено акт про відмову від підпису у направленні на перевірку від 16 квітня 2020 року № 292/12-32/32-01/ НОМЕР_1 (арк. спр. 50).

Відповідно до наказу від 15 квітня 2020 року № 568 та направлень на перевірку від 15 квітня 2020 року № 279, 280 посадовими особами ГУДПС у Луганській області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проведено фактичну перевірку кіоска, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (кіоск), за наслідками якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 16 квітня 2020 року № 391/12-32/32-01/ НОМЕР_1 (арк. спр. 51-52).

Як вказано в акті від 16 квітня 2020 року № 391/12-32/32-01/ НОМЕР_1 , перевіркою встановлено, що в кіоску, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , 16 квітня 2020 року ОСОБА_1 здійснила продаж покупцеві тютюнових виробів, а саме сигарет «MILITARY» for man без фільтру, 20 сигарет у пачці, виробник Fabricat in Moldova S.С. «Inter-tabac» S.R.L. MD-6101, VTA Gagauzia, or Ciadir-Lunga, str. Molodejnaia, 5, штрих-код 48404143, Gudron 13 mg/tig, Nicotina 1,1 mg/tig, monoxid de carbon 14 mg/tig y кількості трьох пачок за ціною 16,00 грн, на яких відсутні марки акцизного податку встановленого зразка. Розрахунковий документ не видавався. Здійснено виклик служби «102», який зареєстрований в ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України».

Згідно з висновками акта перевірки:

порушено статтю 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку встановленого зразка;

порушено пункт 20 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» - відсутність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пачці сигарет для продажу таких товарів споживачам.

Також в акті перевірки вказано, що для ознайомлення з матеріалами перевірки, надання пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті перевірки, керівнику пропонується прибути до ГУДПС у Луганській області у строки встановлені чинним законодавством. До акта перевірки додаються: пояснення покупця, фотоматеріали.

Від органу, який здійснив перевірку, акт підписаний Колочко Т. П. та ОСОБА_6 , від суб`єкта господарювання - вказано, що ФОП ОСОБА_1 від підпису та отримання акта перевірки відмовилась.

Про відмову від підписання акта перевірки ревізорами-інспекторами ГУДПС у Луганській області складено акт від 16 квітня 2020 року № 293/12-32/32-01/ НОМЕР_1 (арк. спр. 69).

Направлений 17 квітня 2020 року поштовим відправленням екземпляр акта фактичної перевірки та копія наказу про проведення фактичної перевірки 18 травня 2020 року повернулися до ГУДПС у Луганській області без вручення, що підтверджено копіями супровідного листа, чеком про відправлення, поштового конверта (арк спр. 70).

На підставі акта перевірки від 16 квітня 2020 року № 391/12-32/32-01/ НОМЕР_1 встановлено порушення статті 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» податковим повідомленням-рішенням ГУДПС у Луганській області від 04 червня 2020 року № до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) штрафи (санкції) за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 17000,00 грн (арк. спр. 71).

Згідно з розрахунком (очікуваних) фінансових санкцій до акта перевірки від 16 квітня 2020 року № 391/12-32/32-01/ НОМЕР_1 , відповідно до положень частини другої статті 17 Закону № 481 за реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, розмір фінансових санкцій становить 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000,00 грн (арк. спр. 72).

Разом із супровідним листом від 04 червня 2020 року № ФОП-2184/12-32-32-01-12 ГУДПС у Луганській області направило позивачу податкове повідомлення-рішення від 04 червня 2020 року № та розрахунок фінансових санкцій до акта фактичної перевірки (арк. спр. 72 зворот).

Поштове відправлення 06 липня 2020 року повернулось до ГУДПС у Луганській області без вручення (арк. спр. 71 зворот).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема:

- здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (підпункт 19-1.1.4);

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (підпункт 19-1.1.14);

- здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.16);

- проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.17).

Відповідно до приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 Податкового кодексу України.

Згідно з абзацом 1 пункту 75.1 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначено порядок проведення фактичної перевірки, а саме:

- фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1);

- фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2);

- допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5);

- фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7);

- порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 80.10).

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з абзацом 2 пункту 81.3 статті 81 Податкового кодексу України керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Суд зазначає, що встановлені Главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 73, 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить про те, що фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 08 вересня 2020 року в справі № 640/21536/19, від 19 листопада 2020 року в справі № 160/7971/19.

Зважаючи на вказану правову позицію Верховного Суду, судом відхиляються твердження відповідача, що самостійною підставою для проведення фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України є здійснення ГУДПС у Луганській області контрольних функцій у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Що стосується посилань відповідача на правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 22 травня 2018 року в справі № 810/1394/16, від 05 листопада 2018 року в справі № 803/988/17, від 25 січня 2019 року в справі № 812/1112/16, від 10 квітня 2020 року в справі № 815/1978/18, згідно з якою норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України дозволяє проведення фактичної перевірки, утому числі на виконання функцій контролюючого органу як окремої підстави, суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, у разі наявності рішень Верховного Суду, в яких викладена різна правова позиція, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 755/10947/17).

За таких обставин суд відхиляє посилання відповідача на правову позицію, викладену Верховним Судом у вищевказаних постановах.

Зі змісту наказу про проведення фактичної перевірки від 15 квітня 2020 року № 568, відзиву на позовну заяву та пояснень представника відповідача судом встановлено, що підставою для винесення наказу стало виключно здійснення відповідачем контрольних функцій у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Судом встановлено, що наказ про проведення фактичної перевірки не містить будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, тобто інформації про конкретний факт недотримання позивачем вимог вказаного в цих документах законодавства; не відображено в рамках яких заходів ГУДПС у Луганській області встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Доказів отримання ГУДПС у Луганській області інформації про конкретний факт недотримання ОСОБА_1 вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів суду не надано.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача на підставі наказу від 15 квітня 2020 року № 568, в якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої.

Аналогічну за змістом правову позицію, викладено Верховним Судом у постановах від 18 грудня 2018 року в справі № 820/4895/18, від 08 вересня 2020 року в справі № 640/21536/19, від 17 грудня 2020 року в справі № 12028/18.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відсутність в наказі про проведення перевірки підстав для її проведення відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Таким чином суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем вимог статей 80, 81 Податкового кодексу України, зокрема в частині наявності підстав для призначення фактичної перевірки, дотримання умов та порядку допуску до її проведення, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2020 року в справі № 826/17123/18, від 04 вересня 2020 року в справі № 821/1274/18, від 22 вересня 2020 року в справі № 520/8836/18.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі «Rysovskyy v. Ukraine» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб («Beyeler v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey», «Megadat.com S.r.l. v. Moldova», «Moskal v. Poland»). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Lelas v. Croatia» і «Toscuta and Others v. Romania») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Oneryildiz v. Turkey», та «Beyeler v. Italy»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Lelas v. Croatia»).

Зважаючи, що допущені відповідачем порушення статей 75-81 Податкового кодексу України є суттєвими, суд дійшов висновку, що вони унеможливлюють застосування до позивача наслідків фактичної перевірки - прийняття податкового повідомлення-рішення від 04 червня 2020 року № про накладення на позивача штрафу у розмірі 17000,00 грн, та свідчать про невідповідність цього рішення визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень. Тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись викладеною в постанові 21 лютого 2020 року № 826/171/23 правовою позицією Верховного Суду, що суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу таким підставам позову, як порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства, зважаючи на встановлені обставини щодо недотримання ГУДПС у Луганській області положень статей 80-81 Податкового кодексу України при проведенні фактичної перевірки позивача, суд до перевірки підстав заяв по суті справи щодо порушення позивачем податкового законодавства, належності та допустимості доказів, якими такі обставини підтверджені, не переходить.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом, позивачем сплачений судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджено квитанцією про сплату судового збору від 11 січня 2021 року (арк. спр. 19).

Оскільки позов судом задовольняється повністю, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Луганській області (місцезнаходження: 93401, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72, код за ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 04 червня 2020 року № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 17000,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 17 березня 2021 року.

Суддя К.О. Пляшкова