Справа № 240/7094/20
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

Справа № 240/7094/20

15 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П.

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.295 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 15 лютого 202і року залишено апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в строк протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки апеляційної скарги.

04.03.2021 на адресу суду надійшла заява відповідача про поновлення строків на подання апеляційної скарги, яка обгрунтована тим, що оскаржуване рішення у даній справі отримано військовою частиною 02.12.2020 року, а апеляційну скаргу подано - 30.12.2020 року, тобто в межах строку, встановленого ст. 295 КАС України.

Суд, перевіривши доводи, наведені скаржником в клопотанні про поновлення строків, відзначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.1,2 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення Житомирського окружного адміністративного суду ухвалено 23 листопада 2020 року в порядку письмового провадження. Копія оскаржуваного рішення надіслана на адресу апелянта 25.11.2020 року та отримана останнім 01.12.2020 року, що засвідчується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга у даній справі подана відповідачем за допомогою засобів поштового зв`язку 12.01.2021 року, тобто поза межами строку, встановленого приписами ст. 295 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" Суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

У поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт наполягає, що отримав оскаржуване рішення суду 02.12.2020 року, що засвідчується вхідною печаткою військової частини, а апеляційну скаргу подано до суду 30.12.2020 року.

Судова колегія зауважує, що обставини відзначені апелянтом повністю спростовуються наявними матеріалами справи.

В даному випадку, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

З урахуванням зазначеного, апелянтом належних доказів на підтвердження поважності пропуску строку подання апеляційної скарги у даній справі не надано.

Підставою для поновлення пропущеного процесуального строку відповідно до ст. 295 КАС України може бути лише наявність інших поважних причин пропуску такого строку.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами. Неналежне ж виконання апелянтом наданих процесуальних прав не може бути визнано судом як поважна причина пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави на які посилається скаржник не підтверджено належними доказами і повністю спростовуються матеріалами справи. Відповідачем не доведено наявності поважних причин, які перешкоджали йому в межах строку, встановленого законом, подати апеляційну скаргу на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2020, а тому в задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.121, 295, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску Військової частини НОМЕР_1 строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України .

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.