Справа № 360/4261/20
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року справа №360/4261/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 р. у справі № 360/4261/20 (головуючий І інстанції І.В. Тихонов) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі відповідач, УПФУ), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24 вересня 2020 року № 7265/2020 про відмову в призначенні пенсії позивача за віком на пільгових умовах; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 роботу на посаді електрогазозварника в КП Сєвєродонецький комбінат будівельних матеріалів та конструкцій з 21.06.1988 по 28.10.1994 та вирішити питання про призначення пенсії відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення" та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням зазначеного періоду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року, прийнятого за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 24.09.2020 № 7265/2020 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язав Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 роботу на посаді електрогазозварника в КП Сєвєродонецький комбінат будівельних матеріалів та конструкцій з 21.06.1988 по 28.10.1994; зобов`язав Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити ОСОБА_1 за його заявою від 17 вересня 2020 року, зареєстрованою за № 7265, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 липня 2020 року; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що наявність будь-якої професії в Списах № 1 та №2, зазначення її в трудовій книжці без документального підтвердження зайнятості повний робочий день в шкідливих умовах і в яких саме умовах не дає право працівнику на пільгове пенсійне забезпечення. Довідка про підтвердження наявного трудового стажу за цей період від 13.06.2019 № 10 оформлена не належним чином, а саме: пільгова робота за списком № 2 з 23.06.1988 по 31.12.1991 повинна бути зазначена на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та не повністю зазначено підрозділ 23200000 за період пільгової роботи за списком № 2 з 01.01.1992 по 28.10.1994. Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994р. № 162 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджена професія газозварника списком № 2, розділ XXXIII, підрозділ 906. Також відсутня копія експертного висновку держекспертизи до наказу № 37 в 01.08.1995р. про атестацію робочих місць. Апелянт також посилається на дискреційне повноваження щодо вирішення питання про призначення пенсії..

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області із заявою від 17 вересня 2020 року, зареєстрованою за № 7265, про призначення пенсії.

До заяви додано зазначені в розписці-повідомленні документи: заява від 17.09.2020 № 7265; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11.04.1997 Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області; картка платника податків НОМЕР_2 ; трудова книжка НОМЕР_3 ; диплом НОМЕР_4 ; військовий квиток НОМЕР_5 ; довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.06.2019 № 10; копія наказу про атестацію від 01.08.1995 № 37 (з переліком професій); копія наказу про атестацію від 02.02.1999 № 4 (з переліком професій); копія експертного висновку відділу держекспертизи від 15.06.2000 № 69/05-674; довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.07.2019 № 1300; копія наказу про атестацію від 27.09.2010 № 103 (з переліком професій); копія експертного висновку відділу держекспертизи від 01.10.2010 № 11/4876-33; копія наказу про атестацію від 18.11.2015 № 0-32 (з переліком професій); копія експертного висновку відділу держекспертизи від 19.04.2016 № 6/1540-31 (арк. спр. 35, 35 зв.).

Рішенням відповідача від 24.09.2020 № 7265/2020 відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу. За розрахунком відповідача страховий стаж позивача складає 34 років 09 місяців 11 днів, пільговий стаж 4 роки 8 місяців 21 день (арк. спр. 54-55).

Відповідачем не зараховано період роботи на пільгових умовах за списком № 2 в КП Сєвєродонецький комбінат будівельних матеріалів та конструкцій в якості електрогазозварника ручної зварки з 21.06.1988 по 28.10.1994 - 6 років 10 місяців 10 днів, згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу за цей період від 13.06.2019 № 10, в зв`язку з тим, що згідно Постановою Кабінету міністрів України від 11.03.1994 № 162 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад, показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах професія електрогазозварника за списком № 2, розділ XXXIII, підрозділ 23200000 не затверджена. Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994р. № 162 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджена професія газозварника списком № 2, розділ XXXIII, підрозділ 620 та професія електрозварника ручного зварювання за списком № 2, розділ XXXIII підрозділ 906. Довідка про підтвердження наявного трудового стажу за цей період від 13.06.2019 № 10 оформлена не належним чином, а саме: пільгова робота за списком № 2 з 23.06.1988 по 31.12.1991 повинна бути зазначена на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та не повністю зазначено підрозділ 23200000 за період пільгової роботи за списком № 2 з 01.01.1992 по 28.10.1994. Також відсутня копія експертного висновку держекспертизи до наказу № 37 в 01.08.1995р. про атестацію робочих місць. Повідомлено, що можливо зарахувати його періоди роботи на пільгових умовах за списком № 2 а ТОВ Сєвєродонецький завод хімічного не стандартизованого обладнання в якості електрозварника ручного зварювання згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 03.07.2019 № 1300, з 19.12.2011 по 28.01.2018 - 4 роки 8 місяців 21 день (з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування).

У межах спірних правовідносин до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 21.06.1988 по 28.10.1994 (арк. спр. 55).

Згідно з протоколом відповідача від 22 вересня 2020 року № 84 про призначення пенсії ОСОБА_1 не має права на пенсію (арк. спр. 36).

Відповідно до записів у трудовій книжці від 16 січня 1985 року (арк. спр. 10-17), у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 з 21.06.1988 переведений в силікатний цех електрогазозварником річної зварки 4го розряду, з 28.10.1994 звільнений за п. 5 ст. 36 КЗпП України, що складає 4 роки 8 місяців 21 день.

Відповідно до довідки від 13.06.2019 № 10 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в зазанчено, що позивач працював у період з 21.06.1988 по 28.10.1994 - 6 років 10 місяців 10 днів, в якості електрогазозварника ручної зварки з повним виробництвом у шкідливих умовах праці за списком № 2, з 23.06.1988 по 31.12.1991 на підставі Ради Міністерів СРСР № 1173 від 220.8.1956, з 01.10.1992 по 28.10.1994 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 (а.с.45).

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, страховий стаж позивачу (для розрахунку права на пенсію за віком) складає 34 років 09 місяців 11 днів, пільговий 4 роки 08 місяців 21 днів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацами 14, 19 пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що за відсутності страхового стажу, встановленого абзацом 1 цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи (абзаци двадцять четвертий, двадцять п`ятий пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV).

Абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до абзаців 2, 4 частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до записів у трудовій книжці від 16 січня 1985 року (арк. спр. 10-17), у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 з 21.06.1988 переведений в силікатний цех електрогазозварником ручної зварки 4го розряду, з 28.10.1994 звільнений за п. 5 ст. 36 КЗпП України, що складає 4 роки 8 місяців 21 день.

Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 (розділ XXXII Загальні професії), передбачені електрогазозварники та їх підручні.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, розділом XXXIII Загальні професії передбачені: газозварники; електрогазозварники, зайняті на різанні та ручному зварюванні, на півавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням в середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та вадкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, розділом 6 XXXIII 23200000 підрозділ 620 затверджена професія газозварника, розділом 6 XXXIII 23200000 підрозділ 906 затверджена професія електрозварника ручного зварювання, розділом 6 XXXIII 23200000 підрозділ 756 затверджена електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Зазначене спростовує посилання апелянта на те, що згідно Постановою Кабінету міністрів України від 11.03.1994 № 162 професія електрогазозварника за списком № 2, розділ XXXIII, підрозділ 23200000 не затверджена.

Таким чином, професія (посада) позивача, за якою він працював у спірний період, відноситься до Списку № 2 чинними на період роботи позивача.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

За змістом пунктів 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442 (далі - Порядок №442), що набрав чинності 21.08.1992р., атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Згідно з підпунктами 4.1 - 4.2 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

З аналізу зазначених норм вбачається, що у Порядку йдеться мова про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

За умовами п. 4.3 Порядку, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Проведення атестації робочих місць за умовами праці підтверджуються наказом від 01.08.1995 № 37 (а.с. 46).

Суд зазначає, що вимоги апелянта на необхідність надання копії експертного висновку держекспертизи до наказу № 37 в 01.08.1995р. про атестацію робочих місць, не ґрунтуються на приписах законодавства, оскільки у відповідності до Пунктом 10 Порядку № 383 необхідна наявність виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці.

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Матеріли справи свідчать, що трудова книжка позивача має необхідні дані за спірні періоди, які свідчать про роботу позивача на посаді, що передбачена Списком № 2.

Також, матеріли справи містять довідку від 13.06.2019 № 10 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої на підставі Постанови № 637.

В цій довідці зазначено, що позивач працював у період з 21.06.1988 по 28.10.1994 - 6 років 10 місяців 10 днів, в якості електрогазозварника ручної зварки з повним виробництвом у шкідливих умовах праці за списком № 2, з 23.06.1988 по 31.12.1991 на підставі Ради Міністерів СРСР № 1173 від 220.8.1956, з 01.10.1992 по 28.10.1994 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 (а.с.45).

Отже вказаною довідкою підтверджено працю позивача повний робочий день на посаді яка відноситься до Списку № 2 чинними на період роботи позивача.

Суд не приймає посилання апелянта на те, що довідка від 13.06.2019 № 10 оформлена не належним чином, а саме: пільгова робота за списком № 2 з 23.06.1988 по 31.12.1991 повинна бути зазначена на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, оскільки, як зазначалось, застосуванню підлягають списки, що чинні на період роботи особи, тобто у період з 23.06.1988 по 31.12.1991 Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173. Щодо не повністю зазначеного у довідці підрозділу 23200000 за період пільгової роботи за Списком № 2 з 01.01.1992 по 28.10.1994, суд зазначає, що вказане не може бути підставою для її не прийняття, враховуючи вірне зазначення інших даних у тому числі розділу вірного нормативного акту.

Отже, трудова книжка позивача та надані документи містять записи про роботу позивача повний робочий день за Списком № 2 у спірний період.

Таким чином, матеріали справи містять усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують зайняття позивача повний робочий день на зазначених роботах за Списком № 2 у спірні періоди.

Вищезазначені обставини спростовують доводи апелянта на те, що позивачем не було надано необхідних документів що підтверджують пільговий період роботи.

Суд зазначає, що за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд зазначає, що відповідач має право проведення перевірки даних зазначених в трудовій книжці позивача. Підприємство на якому працював позивач на теперішній час не ліквідовано. Проте, відповідач своїм правом на проведення цієї перевірки не скористався. Підстав вважати наведені в трудовій книжці та уточнюючої довідці відомості недостовірними, відповідачем не наведено.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, період роботи позивача з 21.01.1988 по 28.10.1994 на посаді електрогазозварювальника ручної зварки 4го розряду має бути зарахований відповідачем до пільгового стажу на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Для встановлення позивачу права на пенсію за віком відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV необхідно дотримання таких обов`язкових вимог: досягнення 55 років, наявність страхового стажу не менше 30 років, наявність стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України 12 років 6 місяців. При цьому, законом вимагається зайнятість позивача повний робочий день на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах саме за списком № 2.

У позивача не має 12 років 6 місяців стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Відповідно до наданих документів пільговий стаж позивача, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, складає 11 років 0 місяців 29 днів (з 21.06.1988 по 28.10.1994 6 років 4 місяці 08 днів та з 19.12.2011 по 28.01.2018 4 роки 8 місяців 21 день з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування).

Позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до абзаців двадцять четвертого, двадцять п`ятого пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV зі зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, на 4 роки (1 рік за кожні 2 роки 6 місяців роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV), тобто після досягнення віку 56 років.

З огляду на вік позивача на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком (56 років 02 місяці 10 днів), наявність у позивача страхового стажу понад 30 років, наявність стажу на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, понад 6 років 3 місяці, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до абзаців 24, 25 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV зі зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 2 спірний період роботи позивача, що обумовлює скасування рішення відповідача від 24 вересня 2020 року № 7265/2020 Про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як протиправного.

При цьому, стосовно рішення суду в частині обраного судом способу порушеного права позивачасуд зазначає, що наступне.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно переглянути заяву позивача від 17.09.2020 зареєстрованою за № 7265, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 липня 2020 року, з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 роботу на посаді електрогазозварника в КП Сєвєродонецький комбінат будівельних матеріалів та конструкцій з 21.06.1988 по 28.10.1994.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 р. у справі № 360/4261/20 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 р. у справі № 360/4261/20 змінити.

Змінити абзац 3 та 4 резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 р. у справі № 360/4261/20 виклавши їх в наступній редакції:

«Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області повторно переглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2020 зареєстрованою за № 7265 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 липня 2020 року, з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 роботу на посаді електрогазозварника в КП Сєвєродонецький комбінат будівельних матеріалів та конструкцій з 21.06.1988 по 28.10.1994.»

Абзаци 5, 6, 7, 8 резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 р. у справі № 360/4261/20 вважити абзацами 4, 5, 6, 7.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 р. у справі № 360/4261/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 17 березня 2021 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

Г.М. Міронова