Справа № 140/3096/19
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 березня 2021 року ЛуцькСправа № 140/3096/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.,

представника позивача Шафран Д.В.,

представника Головного управління ДПС у Волинській області Ярошика Т.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Захід-Цемент» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Захід-Цемент» (далі ПП «Захід-Цемент», позивач) звернулось із позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 02 серпня 2019 року № та №, від 08 серпня 2019 року №, від 09 серпня 2019 року № та №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-3.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження (арк. спр. 1 том 1).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року в адміністративній справі за позовом ПП «Захід-Цемент» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення, замінено відповідача Головне управління ДФС у Волинській області його правонаступником Головним управлінням ДПС у Волинській області (арк. спр. 108 том 2).

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 25 листопада 2019 року ПП «Захід-Цемент» просить визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 02 серпня 2019 року № , № , від 08 серпня 2019 року № , від 09 серпня 2019 року № , № , рішення № , вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-3 (арк. спр. 109-110, том 2).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у даній справі призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено проводити Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено до одержання результатів судової економічної експертизи (арк. спр. 248-250 том 2).

Ухвалами Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року провадження у даній справі поновлено; зобов`язано Приватне підприємство Захід-Цемент надати Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз додаткові документи; провадження у даній справі зупинено до одержання результатів судової економічної експертизи (арк. спр. 83-88 том 3).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року провадження у даній справі поновлено (арк. спр. 120 том том 4).

Позивачем 18 листопада 2019 року подано до суду клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-3. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що рішення № та вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-3 були отримані позивачем поштовим відправленням 27 серпня 2019 року. Так, скориставшись правом на адміністративне оскарження, ПП «Захід-Цемент» 06 вересня 2019 року було направлено скаргу до Державної фіскальної служби України (далі ДФС України), однак, протягом установленого законодавством терміну відповідь на скаргу надано не було. У зв`язку із зазначеним 01 жовтня 2019 року до ДФС України було скеровано запит про надання інформації щодо стану розгляду скарги від 06 вересня 2019 року, який отримано контролюючим органом 07 жовтня 2019 року, проте відповіді на такий запит також надано не було.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки підприємство у визначені строки звернулось із скаргою до органу доходів і зборів вищого рівня, позивач уважає, що термін на судове оскарження рішення № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-3 пропущені із поважних причин та просить та поновити пропущений процесуальний строк (арк. спр. 90-91 том 2).

Представником відповідача 11 листопада 2019 року разом із відзивом на позовну заяву подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення від 02 серпня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 серпня 2019 року № Ю-3, яке мотивоване тим, що вказані рішення та вимогу ПП «Захід-Цемент» отримано 27 серпня 2019 року, а тому позивачем пропущено спеціальний 10-денний строк на звернення до суду, встановлений Законом України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) (арк. спр. том) (арк. спр. 87-88 том 2).

В підготовчому засіданні 12 березня 2021 року представник позивача підтримує подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, просить причини пропуску строку звернення до суду визнати поважними та такий строк поновити, а в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду просить відмовити.

Представники ГУ ДПС у Волинській області підтримує клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ПП «Захід-Цемент» в частині позовних вимог та просить відмовити в задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду.

Суд, заслухавши доводи сторін, перевіривши їх письмовими доказами, дійшов до таких висновків.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною четвертою статті 122 КАС України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Предметом спору за даним позовом є, зокрема, рішення від 02 серпня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 серпня 2019 року № Ю-3.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі Закон №2464-VI).

Дія Закону №2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 цього Закону).

Згідно з абзацами четвертим - шостим частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Такі ж самі правила встановлені пунктом 5 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 .

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац восьмий частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI).

Відповідно до абзацу дев`ятого частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Як убачається із письмових доказів, наданих представниками сторін рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 серпня 2019 року № Ю-3 були надіслані на юридичну адресу ПП «Захід-Цемент» 06 серпня 2019 року та отримані позивачем 27 серпня 2019 року (арк. спр. 85-86 том 2, арк. спр. 127 том 4).

Не погоджуючись із вказаними рішеннями підприємство оскаржило їх в адміністративному порядку шляхом надіслання до Державної фіскальної служби України скарги від 06 вересня 2020 рокуу (арк. спр. 93-95 том том 2, арк. спр. 125 том 4).

В подальшому, ПП «Захід-Цемент» було скеровано до ДФС запит від 01 жовтня 2019 року про надання інформації щодо стану розгляду скарги від 06 вересня 2019 року. Згідно відомостей офіційного сайту Укрпошти вказаний лист отримано контролюючим органом 07 жовтня 2019 року (арк. спр. том 96-97 том 2).

Як зазначає представник позивача відповіді на скаргу ПП «Захід-Цемент» від 06 серпня 2019 року та лист від 01 жовтня 2019 року контролюючим органом надано не було.

Суд зауважує, що представником відповідача письмових доказів на підтвердження прийняття за наслідками розгляду скарги позивача рішення та надіслання такого рішення платнику податків не надано та протилежного суду не доведено, натомість наявною в матеріалах справи квитанцією від 06 вересня 2019 року підтверджується факт надіслання до ДФС скарги від 06 вересня 2020 року на рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 серпня 2019 року №Ю-3 (арк. спр. 125 том 4).

Суд також зауважує, що дата надіслання такої скарги до ДФС 06 вересня 2019 року, збігається із датою подання копії скарги до ГУ ДФС у Волинській області, що підтверджується вхідним штемпелем відповідача (арк. спр. 93 том 2).

За приписами пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Позивач з даним позовом звернувся до суду 18 жовтня 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла та повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Сам по собі інститут строку звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Поважними ж причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Суд відхиляє посилання представника відповідача на постанови Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №802/983/18-а та від 08 серпня 2019 року у справі № 480/106/19 та зауважує, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 25 лютого 2021 року у справі №580/3469/19 відступила від висновків, викладених у вказаних постановах, відповідно до якого установлений абзацом дев`ятим частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI строк для платника єдиного внеску, протягом якого останній може оскаржити вимогу в судовому порядку, у взаємозв`язку із положеннями статті 122 КАС України, становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів та сформувала новий правовий висновок згідно із яким строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги фіскального органу про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення органу доходів і зборів вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги.

Зокрема, суд зазначив, що у преамбулі Закону № 2464-VI йдеться про те, що цей акт визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Наведене означає, що закон про загальнообов`язкове державне соціальне страхування може, зокрема, встановлювати особливості адміністративної процедури досудового врегулювання спорів, але не може регламентувати порядок судового оскарження з порушенням гарантій платника єдиного внеску.

Аналіз частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI свідчить про те, що в разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Наступні абзаци цієї статті регламентують адміністративну процедуру досудового врегулювання спорів: порядок і строки подання скарги на вимогу про сплату єдиного внеску до органу доходів і зборів, особливості розгляду такої скарги та прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, Закон № 2464-VI не визначив детального та послідовного алгоритму дій платника податків у разі незадоволення результатами досудового оскарження та, як наслідок, не визначив строків звернення до суду в такому випадку.

Окрім того, Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для судового оскарження та/або послідовного застосування цього ж 10-денного строку двічі поспіль у разі незадоволення скарги, поданої в адміністративному порядку.

Строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги контролюючого органу про сплату єдиного внеску, визначений частиною четвертою статті 122 КАС України.

З урахування зазначеного, на думку суду, у даному випадку, оскарження позивачем спірних рішення та вимоги в адміністративному порядку, що передувало зверненню із відповідним позовом до суду та неотримання ПП «Захід-Цемент» відповіді на подану скаргу, свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення від 02 серпня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 серпня 2019 року № Ю-3.

Відтак, з огляду на попередні дії позивача, вчинені для захисту своїх прав, причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом слід визнати поважними, а пропущений строк поновити.

Таким чином, у задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду необхідно відмовити.

Керуючись статтями 122, 123, 248, 256, 294 КАС України, на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити.

Поновити Приватному підприємству Захід-Цемент строк звернення до суду із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-3.

У задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про залишення без розгляду позовної заяви Приватного підприємства Захід-Цемент в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-3 відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст ухвали складено 17 березня 2021 року.