Справа № 310/1770/21
Суддя: Вайнраух Л. А.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/1770/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 березня 2021 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вайнраух Л.А. розглянула адміністративний позов ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в.о. начальника віпс (тип А) з ВСП «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни про скасування постанови №145079 від 20.02.2021 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявниця ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, просить скасувати постанову в.о. начальника віпс (тип А) З всп «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни (Старший прикордонних нарядів ППр «Мілове») №145079 від 20.02.2021 відносно неї про притягення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.204-2 КУпАП у вигляді штрафі в розмірі 1 700, 00 гривень. Разом з цим, до позову додано клопотання, за змістом якого позивачка просить звільнити чи відстрочити їй сплату судового збору до винесення рішення по справі на підставі ст.. 133 КАС України.

Дослідивши клопотання позивачки про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про те, що у його задоволенні слід відмовити,

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» визначено право суду відстрочити/розстрочити сплату судового збору із врахуванням майнового стану сторони за наявності умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно ч.2 вказаної норми передбачено можливість зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У своєму клопотанні позивачка просить суд відстрочити їй сплату судового збору до вирішення питання по суті, зазначаючи про відсутність інших джерел для існування, та те, що сума судового збору перевищує її 5-відсотковий розмір доходів.

Суддя наголошує, що до клопотання про відстрочення сплати судового збору не надано належних та допустимих доказів, що зумовлює відмову у його задоволенні.

Суддя також встановила, що в порушення п.6,7 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві не зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч.8 ст.160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

З додатків до позовної заяви видно, що позивачем не дотримано вимог ч.8 ст. 160 КАС та не додано підтверджуючий документ про сплату судового збору, не підтверджено підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з цим, позивач не може бути звільнений від сплати судового збору, а положення ч.4 ст. 288 КУпАП застосуванню не підлягають у зв`язку із таким.

До цього висновку суд приходить враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17, пр.№11-1287апп18, яка полягає у наступному.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За змістом ст.1,2 Закону «Про судовий збір», судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до положень ст.3,5 Закону №3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону №3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Правова позиція Великої Палати Верховного Суду є обов`язковою для врахування судами в силу ч.5 ст.242 КАС України.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (Постанова Великої Палати Верховного суду від 18.03.2020 року у справі 543/775/17).

Таким чином, згідно з ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року. Станом на 2021 рік ця сума складає 454,00 гривень (2 270,00*0,2=454,00 гривень).

Реквізити для сплати судового збору розміщені на веб-сторінці суду за посиланням: https://bdm.zp.court.gov.ua/sud0801/gromadyanam/tax/

Відповідно до положень ч.1,2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного наявні підстави для залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви із наданням строку для їх усунення шляхом сплати судового збору, або подання клопотання для застосування норми ч.1 ст.133 КАС України та уточнення позовної заяви.

Керуючись ст. 132, 133, 160, 161, 169, 171, 241, 248, 256, 286 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Лимар Олени Андріївни до Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в.о. начальника віпс (тип А) з ВСП «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни про скасування постанови №145079 від 20.02.2021 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, - залишити без руху у зв`язку із виявленими, перерахованими вище недоліками, надавши позивачців строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх виправлення шляхом подання уточненої позовної заяви, з дотримання вимог щодо її змісту, визначених ст.160 КАС України, та виконання вимог ч.8 ст. 160, ч.3 ст. 161 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (09.03.2021) та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Вайнраух