Справа № 361/7151/16
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 березня 2021 року

м. Київ

справа №361/7151/16

адміністративне провадження №К/9901/7698/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Броварської міської ради Київської області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 361/7151/16 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання бездіяльності протиправною,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Броварської міської ради Київської області, у якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду в місячний строк клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність Броварської міської ради Київської області щодо нерозгляду в місячний строк клопотання громадянина ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Стягнуто судовий збір за подання позовної заяви та витрати на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 .

Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Броварської міської ради Київської області шляхом їх безспірного списання на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 6000 грн.

03 березня 2021 року Броварська міська рада Київської області направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 361/7151/16.

Дослідивши зміст касаційної скарги Броварської міської ради Київської області, Верховний Суд дійшов висновку, що вказану скаргу належить залишити без руху з огляду на таке.

За правилами, встановленими частиною першою, другою статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі Броварська міська рада заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яка мотивована тим, що Верховний Суд ухвалою від 08 лютого 2021 року повернув Броварській міській раді її касаційну скаргу.

Заявник зазначає, що він вчасно подав касаційну скаргу вперше, яку, утім, згодом суд касаційної інстанції йому повернув. Наведену обставину вважає поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження та зважаючи на це просить поновити йому строк на звернення до суду з касаційною скаргою.

Верховний Суд звертає увагу на те, що статтею 44 КАС України встановлений обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведені положення КАС України чітко окреслюють характер процесуальної поведінки учасників справи, за якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку на касаційне оскарження, а також стосовно належного оформлення касаційної скарги. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Водночас тлумачення приписів частини третьої статті 329 КАС України дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом у особливих, екстраординарних випадках й тільки за наявності обставин об`єктивного та непереборного характеру (підтверджених належними доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Важливість дотримання строків звернення з касаційною скаргою також зумовлена й тим, що у контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким кожна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення тільки з метою повторного слухання справи та ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Колегія суддів підкреслює, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з касаційною скаргою.

Утім обставини, якими скаржник обґрунтовує поважність причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, не дають підстав для того, щоб вважати їх об`єктивними та непереборними.

Зокрема, беручи до уваги правила статей 44, 45 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення заявникові його касаційної скарги, не належить до об`єктивних обставин особливого та непереборного характеру й не надає такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку на касаційне оскарження ініціювати касаційний перегляд судового рішення.

Наведені заявником обставини, викладені в його клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, не можна вважати поважними також й з огляду на те, що після отримання заявником ухвали Верховного Суду від 08 лютого 2021 року та до моменту його звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою вдруге сплинуло 20 днів (з 12.02.2021 до 03.03.2021).

Таке зволікання заявника із реалізацією права на касаційне оскарження не підтверджене належними доказами, які б розумно виправдовували неможливість Броварської міської ради Київської області звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою у цій справі в максимально стислий строк після повернення заявникові вперше поданої ним касаційної скарги.

Аргумент скаржника про те, що повернення касаційної скарги дає йому право на повторне звернення до суду з касаційною скаргою протягом тридцятиденного строку з моменту одержання такої ухвали, є хибним, адже хоча процесуальний закон й не забороняє скаржникові подати касаційну скаргу повторно у разі її повернення, утім він й не гарантує заявникові право на подання касаційної скарги повторно саме впродовж тридцяти днів після того, як Верховний Суд повернув відповідну касаційну скаргу, яка була подана вперше. Наведене підтверджується й положеннями частини першої статті 329 КАС України, яка гарантує можливість подати касаційну скаргу на судове рішення протягом тридцяти днів саме з дня його проголошення, а не повернення касаційної скарги, навіть якщо така касаційна скарга вперше й була подана в межах тридцятиденного строку з дня проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений частиною першою статті 329 КАС України, скаржник не зазначив.

Зважаючи на те, що наведені заявником обставини не свідчать про поважність причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає за можливе визнати їх неповажними та відмовити у задоволенні клопотання про поновлення такого процесуального строку.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Окрім того, за правилами частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені та не викладені, передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Натомість касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, підстави непогодження з рішенням суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Беручи до уваги те, що касаційна скарга подана без дотримання вимог, встановлених КАС України, таку треба залишити без руху на підставі частини другої та третьої 332 КАС України та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись положеннями статей 169, 329, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску Броварською міською радою Київської області строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року та додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 361/7151/16 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання бездіяльності протиправною.

Касаційну скаргу Броварської міської ради Київської області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 361/7151/16 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання бездіяльності протиправною залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали шляхом належного обґрунтування підстав касаційного оскарження відповідно до вимог частини четвертої статті 328 та частини другої статті 330 КАС України, а також обґрунтування інших підстав та надання відповідних доказів для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ст. 330 КАС України, в установлений судом строк, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Надіслати скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

А.Ю. Бучик

Л.В. Тацій ,

Судді Верховного Суду