Справа № 465/1645/20
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 465/1645/20 пров. № А/857/1981/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Шинкар Т.І.,Онишкевича Т.В.

з участю секретаря судового засідання: Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові на рішення Франківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Ваніловським Ю.М. у м. Львові) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові (далі Інспекція ДАБК, Інспекція) не складати відносно нього постанов про притягнення до адміністративної відповідальності по факту будівництва за адресою: м.Львів, вул.Жовківська,13 та скасувати постанови Інспекції №31-а від 11.03.2020 та №34-а від 12.03.2020.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.10.2020 позов було задоволено частково. Скасовано постанову Інспекції №34-а від 12.03.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП та №31-а від 11.03.2020за ч.1 ст.96 КУпАП. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Інспекція подала апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, щопід час здійснення заходів державно-архітектурного контролю уповноваженим представником не надавалась жодна інформація про те, що квартира АДРЕСА_1 була продана третім особам. Також, при здійсненні державно-архітектурного контролю ні ОСОБА_1 , ні його уповноваженим представником за довіреністю зауважень висловлено не було. Зокрема, даний факт підтверджує проведення будівельних робіт з реконструкції квартири, розташованої на першому поверсі двоповерхового багатоквартирного житлового будинку, з розширенням шляхом прибудови додаткової триповерхової будівлі розміром 6,4 на 9,3 м на прибудинковій земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради, без права користування будівельних робіт, а саме подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт у відповідний орган державно-архітектурного контролю.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк, відсутність якого відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.268 КАС України, у справах, визначених, в тому числі статтею 286 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги положення ч.3 ст.268 КАС України, розгляд справи проведено за відсутності позивача та його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Сапігу А.В., яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 на праві власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на рухоме майно про реєстрацію права власності станом на 10 год 16 хв 21.02.2020 належала квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 21.6 кв.м, за адресою : АДРЕСА_2 .

На підставі наказу Інспекції №111-п від 19.02.2020 «Про проведення позапланової перевірки» та направлення для проведення позапланового заходу №111-пп від 19.02.2020 строком з 19.02.2020 до 28.02.2020 була проведена перевірка дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Будівельні роботи за адресою : АДРЕСА_2 », за результатами якого складено Акт №111-пп від 28.02.2020.

Перевіркою встановлено порушення ч.4, 5 ст.26, п.1 ч.1 ст.34, ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.1,2 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011, ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Зокрема, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 фізичною особою ОСОБА_1 проводяться будівельні роботи з реконструкції цієї квартири, яка розташована на першому поверсі двоповерхового багатоквартирного житлового (у внутрішньому дворі), з розширенням шляхом прибудови додаткової триповерхової будівлі розміром 6,4х9,3 м висотою 9,1 м на прибудинковій земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради, без права користування земельною ділянкою, без проектної документації та без права виконання будівельних робіт, а саме : подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт в відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю. Вищевказаний об`єкт будівництва належить до об`єктів із незначними наслідками (СС1). На час проведення перевірки за вищевказаною адресою проводяться будівельні роботи з влаштування дерев`яних міжповерхових перекриттів. Візуальним оглядом зафіксовано демонтаж окремих приміщень квартири АДРЕСА_3 , зокрема, коридору, комірки та вбиральні, а також будівництво вищевказаної триповерхової будівлі на відстані 1,64м від внутрішньої стіни квартири АДРЕСА_1 . Проведено фото фіксацію об`єкта перевірки.

28.02.2020 ОСОБА_1 було видано приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

28.02.2020 головним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції були складені протоколи про адміністративне правопорушення №1/111-пп за ч.1 ст.96-1 КУпАП та №2/111-пп за ч.5 ст.96-1 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначенона 16 год 00 хв 12.03.2020.

Як видно з Акту, протоколів та приписів, вказані документи були складені у присутності уповноваженої особи ОСОБА_1 -КурекаА.М. та отримано останнім особисто 28.02.2020.

Постановою №31-а від 11.03.2020 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн, постановою №34-а віл 12.03.2020 за ч.5 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Вважаючи вказані постанови протиправними, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.5 ст. 96 КУпАП, а саме не доведено, що ремонтні роботи проводилися саме ОСОБА_1 . Крім того, щодо постанови №31-а, яка стосувалася проведення будівельних робіт з реконструкції вищевказаної квартири, розташованої на першому поверсі двоповерхового багатоквартирного житлового будинку з розширенням шляхом прибудови додаткової триповерхової будівлі на прибудинковій земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради, без права користування земельною ділянкою та без проектної документації, суд вказав, що відповідачем не було надано жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.1 ст. 96 КУпАП, а саме не доведено, що таке розширення проводилися саме ОСОБА_1 . Стосовно позовної вимоги про заборону притягнення до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції вказав на відсутність у суду таких повноважень відповідно до ст.286 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно до ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю; 8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію; 10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки; 11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі Порядок №553).

Згідно п. 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п.7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою для проведення позапланової перевірки є, в тому числі, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком(п.16 Порядку №533).

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п.17 Порядку №533).

Щодо суті виявленого відповідачем правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 7 статті 34 цього ж Закону виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 96 КУпАП встановлено відповідальність запорушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.

Частиною п`ятою цієї статті встановлено відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В контексті положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відтак суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачу необхідно було встановити, що саме позивач вчинив зазначене в оспорюваних постановах порушення.

Однак, Інспекція не надала жодних доказів, що саме ОСОБА_1 вчинялись зазначені роботи. Матеріали справи не містять також підтвердження, що саме ОСОБА_1 виконував реконструкцію вищевказаної квартири, що перевірялася. При цьому, позивач заперечував це факт.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вказаної вище норми, Інспекція мала встановити час початку та завершення будівельних робіт з реконструкції квартири. Проте, таких відомостей ні акт перевірки, ні протокол та оспорювані постанови не містять.

Навпаки, з акту перевірки вбачається, що будівельні роботи з реконструкції квартири вже здійснено.

Потреба у встановлені часу початку та закінчення будівництва пов`язано з встановленням особи, яка розпочала та здійснювала будівництво.

З тексту адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 ніякої реконструкції, а тим більше ремонт будинку в цілому не проводив.

Позивач став власником квартири у будинку 11.10.2019.

Проте, вказані обставини Інспекцієюне були взяті до уваги, їм була не надана належна оцінка, вказане не відображено в матеріалах перевірки, не відібрані пояснення у відповідних осіб, які могли б засвідчити факт порушення позивачем містобудівного законодавства.

Таким чином, неповно проведена перевірка вказує на необґрунтованість прийнятих за її наслідками рішень.

Беззаперечним є той факт, що інспекторами зафіксовано вже факт збудованого об`єкта, а не факт виконання будівельних робіт. При цьому, останні переконані, що виконання робіт на спірному об`єкті проводилось безпосередньо ОСОБА_1 .

Поряд з тим, відповідач не спростував заперечень позивача щодо проведення самочинного будівництва ним особисто.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що диспозиція ч.5 ст.96 КУпАП встановлює відповідальність саме за «Виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті», тобто за активні дії, які полягають у виконанні певних будівельних робіт.

Проте, наявні в матеріалах справи документи, зокрема, фотографії, долучені відповідачем до акта перевірки, жодних доказів того факту, що позивачем проводяться будь-які будівельні роботи не містять.

Надані фотографії не містять будь-якої прив`язки до об`єкта, який перевірявся.

З урахуванням вище викладеного, беручи до уваги заперечення позивача свого відношення до самочинного будівництва господарської будівлі та відсутність відповідних спростувань з боку суб`єкта владних повноважень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваних постанов та наявності підстав для їх скасування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322,325, 328 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові залишити без задоволення, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2020 року по справі №465/1645/20- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді Т. І. Шинкар
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 16.03.2021.