Справа № 500/1069/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/1069/20 пров. № А/857/15583/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року, прийняте суддею Мірінович У.А. о 10 годині 06 хвилині у місті Тернополі, повний текст складений 02.11.2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» до Головного управління ДПС у Тернопільській області (правонаступником якого є Головне управління ДПС у Тернопільській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив :

АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» (надалі позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (надалі ГУ ДПС у Тернопільській області, відповідач про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.04.2020 року № та № .

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що розстрочення є лише формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу, яка може застосовуватись в тому числі і у процедурі примусового стягнення боргу. Рішення суду про розстрочення сплати податкового боргу є лише процесуальним рішенням, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу. Разом з цим, постановлення такого рішення не змінює статус такої заборгованості та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати податкового боргу в добровільному чи примусовому порядку.

Суд звернув увагу на те, що розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої п. 126.1 ст. 126 Кодексу.

Враховуючи те, що позивачем допущено несвоєчасне погашення узгоджених сум грошових зобов`язань, тобто вчинено правопорушення у розумінні ст.57 та ст.203 ПК України, а тому контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штраф у розмірах, встановлених п.126.1 ст.126 ПК України.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що позивач здійснював платежі розстрочених сум відповідно до затверджених графіків, що підтверджується доданими до позову платіжними дорученнями, отже він не вчиняв податкових правопорушень, вказаних відповідачем у акті про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість №1638/19-00-54-03/22607719 від 26.03.2020 року.

В матеріалах справи присутні платіжні доручення, які підтверджують своєчасну сплату податкових зобов`язань, що не були включені до графіків погашення розстрочених (відстрочених) сум заборгованості за платежами, контроль за справляння яких здійснюється органами ДФС.

Відтак, не відповідають дійсності дати сплати податкових зобов`язань, вказані відповідачем в рядках 13-23, 31,21, 37 40 таблиці Результати перевірки акту перевірки №1638/19-00-54-03/22607719 від 26.03.2020 року.

Звертає увагу на те, що відповідач не зазначив, які саме платежі були направлені на погашення боргу за минулі періоди, та в якій сумі, також це не було конкретизовано судом.

Просить скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою задовільнити позов.

На адресу суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Тернопільській області про заміну відповідача по справі, яке суд апеляційної інстанції з урахуванням положень статті 52 КАС України вважає за необхідне задовольнити та замінити Головне управління ДПС у Тернопільській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Тернопільській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, статті 75 ПК України провів камеральну перевірку по питанню порушення строку сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за період з 30.04.2018 року по 30.09.2019 року.

За результатами перевірки складено акт від 26.03.2020 року №1638/19-00-54-03/22607719, у якому встановлено порушення АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» (арк. справи 5-7): а саме строк сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного п.57.1 та п. 57.3 ст. 57, п.100.6 ст.100 ПУ України.

Не погоджуючись із висновками, які викладені у зазначеному акті, позивач подав до контролюючого органу заперечення на зазначений акт перевірки, в якому просив визнати неправомірними висновки. Згідно відповіді, постійною комісією з розгляду спірних питань ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято рішення про залишення висновків акта перевірки без змін, а заперечення без задоволення (арк. справи 9).

На підставі акта перевірки відповідач 16.04.2020 року прийняв наступні податкові повідомлення - рішення форми «Ш» (арк. справи 10-11):

- № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та на підставі ст. 126 ПК України зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 226919,86грн.

- № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та на підставі ст. 126 ПК України зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 24135,43грн.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За правилами пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Таким чином на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені податковим законодавством строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Несплачене у встановлений законом строк грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За змістом ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною третьої згаданої статті передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку дає підстави для висновку про те, що передбачена пунктом 126.1 статті 126 ПК України штрафна санкція може бути застосована до платника податку лише тоді, коли податкове зобов`язання є узгодженим і таким, що сплачене із затримкою на визначені цим пунктом терміни. ПК України не містить винятків для застосування штрафу за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов`язання в залежності від того, як платник податку її сплатив - добровільно чи на підставі рішення суду, в тому числі і у випадку розстрочення (відстрочення) його виконання.

Процесуальне рішення суду, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу шляхом розстрочення (відстрочення) його сплати, не змінює обсягу податкового обов`язку платника податків - боржника, оскільки такий обов`язок, а також відповідальність за його невиконання визначається виключно нормами податкового законодавства. Дотримання при цьому строків сплати податкового боргу, встановлених у судовому рішенні, не спростовує того, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати узгоджених грошових зобов`язань у строки, встановлені ПК України, за яке передбачена відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена і, зокрема, в постановах Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №813/3019/17, від 16 квітня 2019 року у справі №808/8881/13-а та від 10 грудня 2019 року у справі №821/865/16.

Відтак, враховуючи наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку про те, що обставини, які зумовлюють застосування штрафу, передбаченого пунктом 126.1 статті 126 ПК України, виникають у силу самого факту погашення грошового зобов`язання з простроченням строків, передбачених ПК України, а не строків, визначених судом у порядку розстрочення виконання судового рішення згідно зі статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак, покликання апелянта на те, що позивач здійснював платежі розстрочених сум відповідно до затверджених графіків, відтак наведене є підставою для незастосування до нього штрафу, не заслуговує на увагу.

Як встановлено судами, позивачем декларувалися податкові зобов`язання, зокрема, починаючи з квітня 2018 року, однак не проводилось їх погашення, тому, починаючи з 30.04.2018 року, за ним обліковується податковий борг, що виник у зв`язку із несвоєчасною сплатою узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість.

Так, несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість виникла в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість наступних підстав:

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.04.2018 року граничний термін сплати 30.04.2018 року сплачено 31.05.2018 року суму 8170,50 грн. з затримкою на 31 календарний день;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.04.2018 року граничний термін сплати 30.04.2018 року сплачено 25.10.2018 року суму 8170,50 грн. з затримкою на 178 календарних днів;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.08.2018 року граничний термін сплати 30.08.2018 року сплачено 12.12.2018 року суму 50000 грн. з затримкою на 104 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.08.2018 року граничний термін сплати 30.08.2018 року сплачено 14.12.2018 року суму 345,2 грн. з затримкою на 106 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.08.2018 року граничний термін сплати 30.08.2018 року сплачено 14.01.2019 року суму 50000 грн. з затримкою на 137 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.08.2018 року граничний термін сплати 30.08.2018 року сплачено 08.02.2019 року суму 16294,2 грн. з затримкою на 162 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.08.2018 року граничний термін сплати 30.08.2018 року сплачено 12.02.2019 року суму 13402,65 грн. з затримкою на 135 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 18.09.2018 року граничний термін сплати 30.09.2018 року сплачено 12.02.2019 року суму 36597,35 грн. з затримкою на 166 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 18.09.2018 року граничний термін сплати 30.09.2018 року сплачено 21.02.2019 року суму 3406,55 грн. з затримкою на 144 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 18.09.2018 року граничний термін сплати 30.09.2018 року сплачено 11.03.2019 року суму 100923 грн. з затримкою на 162 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 18.09.2018 року граничний термін сплати 30.09.2018 року сплачено 27.03.2019 року суму 100923 грн. з затримкою на 178 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 18.09.2018 року граничний термін сплати 30.09.2018 року сплачено 15.04.2019 року суму 183916 грн. з затримкою на 197 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 року граничний термін сплати 14.02.2019 року сплачено 15.05.2019 року суму 28785,35 грн. з затримкою на 90 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 року граничний термін сплати 14.02.2019 року сплачено 20.05.2019 року суму 19950,55 грн. з затримкою на 95 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 року граничний термін сплати 14.02.2019 року сплачено 15.05.2019 року суму 1264,1 грн. з затримкою на 95 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 року граничний термін сплати 14.02.2019 року сплачено 20.05.2019 року суму 12845,85 грн. з затримкою на 67 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 року граничний термін сплати 14.02.2019 року сплачено 18.09.2019 року суму 28188 грн. з затримкою на 4 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 року граничний термін сплати 20.09.2019 року сплачено 20.09.2019 року суму 1264,1 грн. з затримкою на 6 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 року граничний термін сплати 14.02.2019 року сплачено 20.09.2019 року суму 15612,7 грн. з затримкою на 6 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 року граничний термін сплати 14.02.2019 року сплачено 15.10.2019 року суму 13516,2 грн. з затримкою на 1 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 року граничний термін сплати 14.02.2019 року сплачено 15.10.2019 року суму 8170,5 грн. з затримкою на 1 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 року граничний термін сплати 14.02.2019 року сплачено 15.10.2019 року суму 187,7 грн. з затримкою на 1 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 року граничний термін сплати 14.02.2019 року сплачено 15.10.2019 року суму 57361,7 грн. з затримкою на 1 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 року граничний термін сплати 30.01.2019 року сплачено 26.04.2019 року суму 69529,7 грн. з затримкою на 86 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 року граничний термін сплати 30.01.2019 року сплачено 26.04.2019 року суму 6135 грн. з затримкою на 86 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 року граничний термін сплати 30.01.2019 року сплачено 26.04.2019 року суму 16262,1 грн. з затримкою на 86 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 року граничний термін сплати 30.01.2019 року сплачено 14.05.2019 року суму 82681,3 грн. з затримкою на 104 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 року граничний термін сплати 30.01.2019 року сплачено 14.05.2019 року суму 18241,65 грн. з затримкою на 104 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 року граничний термін сплати 30.01.2019 року сплачено 15.05.2019 року суму 62575,65 грн. з затримкою на 105 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 року граничний термін сплати 30.01.2019 року сплачено 15.05.2019 року суму 62493,55 грн. з затримкою на 105 календарних дні;

- згідно податкового повідомлення рішення форми «Н» №007895405 від 04.02.2019 року граничний термін сплати 15.02.2019 року сплачено 20.05.2019 року суму 15049,45 грн. з затримкою на 93 календарних дні;

- згідно податкового повідомлення рішення форми «Н» №007895405 від 04.02.2019 року граничний термін сплати 15.02.2019 року сплачено 20.05.2019 року суму 1245,7 грн. з затримкою на 93 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.02.2019 року граничний термін сплати 01.03.2019 року сплачено 20.05.2019 року суму 54323,3 грн. з затримкою на 80 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.02.2019 року граничний термін сплати 01.03.2019 року сплачено 20.05.2019 року суму 37534,7 грн. з затримкою на 80 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 19.08.2019 року граничний термін сплати 30.08.2019 року сплачено 05.09.2019 року суму 100000 грн. з затримкою на 6 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.02.2019 року граничний термін сплати 01.03.2019 року сплачено 13.09.2019 року суму 45064,8 грн. з затримкою на 14 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.02.2019 року граничний термін сплати 01.03.2019 року сплачено 20.05.2019 року суму 54323,3 грн. з затримкою на 80 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№500/445/19 від 07.06.2019 року граничний термін сплати 18.09.2019 року сплачено 20.09.2019 року суму 24674,9 грн. з затримкою на 2 календарні дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№500/445/19 від 07.06.2019 року граничний термін сплати 18.09.2019 року сплачено 20.09.2019 року суму 3513,1 грн. з затримкою на 2 календарні дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№500/2767/18 від 24.04.2019 року граничний термін сплати 20.09.2019 року сплачено 30.09.2019 року суму 3435,3 грн. з затримкою на 10 календарних днів;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№500/2767/18 від 24.04.2019 року граничний термін сплати 20.09.2019 року сплачено 30.09.2019 року суму 40365,4 грн. з затримкою на 10 календарних днів.

Механізм погашення заборгованості регулюється правилами п.87.9 ст.87 ПК України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п.131.2 ст.131 ПК України передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Відповідно, законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу.

У зв`язку із наявністю, відповідачем усі платежі, які надходили від позивача, було направлено на погашення боргу за минулі періоди відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України незалежно від призначення, визначеного у платіжних дорученнях.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що, позивачем допущено несвоєчасне погашення узгоджених сум грошових зобов`язань, тобто вчинено правопорушення у розумінні ст.109 ПК України, а тому контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штраф у розмірах, встановлених п.126.1 ст.126 ПК України.

Верховним Судом у постанові від 05 березня 2020 року у справі №826/12529/18 сформовано правову позицію щодо можливості застосування до платника податків штрафних санкцій при виконанні контролюючим органом встановленого положеннями пункту 87.9 статті 87 ПК України обов`язку зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати.

В постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року (справа №808/2290/17), від 11вересня 2018 року (справа №809/165/17), від 4 квітня 2018 року (справа №815/5491/16), від 2 жовтня 2018 року (справа №820/1824/17) зазначено, що у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному пунктом 87.9 ст. 87 ПК України та у випадку несвоєчасного погашення якої, ДПІ нараховує штраф у розмірах, установлених ст. 126 ПК України у залежності від терміну затримки.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 500/1069/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 17.03.2021 року.