Справа № 640/19408/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря: Яковіна Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ-ІНБУД" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ-ІНБУД" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ-ІНБУД" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0101, №0101 від 03 липня 2019 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу від 23 травня 2019 року №6790, на підставі направлень від 28 травня 2019 року №952/26-15-14-01-01, №953/26-15-14-01-01, виданих ГУ ДФС у м. Києві, уповноваженими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Експерт-Інбуд" (код 40282370) з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ "Щивець" (код 40425342) за період квітень, липень, серпень, вересень 2018 року показників декларацій з податку на додану вартість та за 2018 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємства.

За результатами перевірки складено акт від 10 червня 2019 року №339/26-15-14-01-01/40282370, згідно висновків якого встановлено порушення ТОВ "Експерт-Інбуд": - пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток на загальну суму 193989,00 грн., в тому числі за 2018 рік у сумі 193989,00 грн.; - пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на суму 179619,00 грн., в тому числі по періодам: за квітень 2018 року у сумі 41667,00 грн., за липень 2018 року у сумі 54919,00 грн., за серпень 2018 року у сумі 33033,00 грн., за вересень 2018 року у сумі 50000,00 грн.

Висновки посадових осіб відповідача про заниження позивачем доходу за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року на загальну суму 1077714,00 грн. та, відповідно заниження суми податку на прибуток у загальній сумі 193989,00 грн., в тому числі за 2018 рік в сумі 193989,00 грн., а також завищення податкового кредиту у перевіряємий період на суму 179619,00 грн., мотивовані неможливістю реального здійснення господарських операцій ТОВ "Експерт-Інбуд" з ТОВ "Щивець", що мали місце у вказаний період згідно податкової звітності позивача.

Так, згідно акту від 10 червня 2019 року №339/26-15-14-01-01/40282370, перевіркою встановлено, що між ТОВ "Експерт-Інбуд" (Замовник), в особі директора Кузьміних О.О. та ТОВ "Щивець" (Підрядник), в особі директора ОСОБА_1 укладено договір від 02 квітня 2018 року №EXP-5, відповідно до предмету якого Замовник доручав, а Підрядник приймав на себе зобов`язання по виконанню ремонтних робіт.

Згідно додаткової угоди від 04 червня 2018 року №1 до договору від 02 квітня 2018 року №EXP-5, в останній зокрема додано пункт 1.2, відповідно до якого Замовник доручав, а Підрядник приймав на себе зобов`язання по виконанню робіт на об`єкті: "Капітальний ремонт (Утеплення житлових приміщень) в Пуща-Водицькому психоневрологічному інтернаті за адресою: вул. Міська, 2, згідно договору №24-ЕБ від 29.05.2018р".

Як зазначено в акті від 10 червня 2019 року №339/26-15-14-01-01/40282370 та відповідно до матеріалів справи, позивачем на підтвердження виконання робіт за договором від 02 квітня 2018 року №EXP-5 надано акти здачі-приймання робіт: від 30 квітня 2018 року №7-с1, від 31 липня 2018 року №23/с1, від 31 липня 2018 року №29/с2, від 31 липня 2018 року №24/с1, від 31 липня 2018 року №22/с1, від 31 липня 2018 року №17/с2, від 31 липня 2018 року №32/с1, від 31 липня 2018 року №26/с1, від 31 липня 2018 року №19/с2, від 31 липня 2018 року №18-с2, від 31 липня 2018 року №21/с3, від 31 липня 2018 року №21/с2, від 31 серпня 2018 року №36-с2, від 30 серпня 2018 року №34/с2, від 31 серпня 2018 року №28/с1, від 28 вересня 2018 року №38/с3, від 28 вересня 2018 року №33/с1-1, від 28 вересня 2018 року №39/с1, від 30 листопада 2018 року №56/с1, від 30 листопада 2018 року №7/8с, на загальну суму ПДВ в розмірі 179619,06 грн., та у розмірі 898095,30 грн. за обсягом операцій за ставкою 20%.

Розрахунки між ТОВ "Експерт-Інбуд" та ТОВ "Щивець" проводились у безготівковій формі, відповідно до наданої оборотно-сальдової відомості по рахунку 6312.

Також, перевіркою встановлено, що ТОВ "Щивець" поставляв субпідрядні послуги ТОВ "Експерт-Інбуд", який в свою чергу виконував послуги для таких контрагентів: ТОВ "Ай Бі Сі Дженерал Буд" (код 41542140); ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (код 37243279); Дарницький дитячий будинок інтернат (код 03188808); Ново-Білицький ПНІЧ (код 26267255); ПАТ "Укртелеком" (код 21560766).

В результаті опрацювання податкової інформації по контрагенту ТОВ "Щивець" зокрема встановлено, що останнє зареєстроване 14 квітня 2016 року Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією (свідоцтво про державну реєстрацію від 14 квітня 2016 року №0042562), та взято на податковий облік ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві 14 квітня 2016 року за №17.

Директор та головний бухгалтер ТОВ "Щивець" в одній особі - ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Контролюючим органом також встановлено, що у період надання послуг на ТОВ "Щивець" працювала 1 особа (директор), згідно аналізу інформації за базами даних ДФС у ТОВ "Щивець" не мало необхідних умов для здійснення господарської діяльності у сфері виконання загально-будівельних робіт внутрішніх приміщень, робіт по частковому ремонту приміщень через відсутність матеріальних та технічних ресурсів та інших об`єктів нерухомості, основних засобів, обладнання, транспортних засобів, трудових ресурсів та персоналу, враховуючи, що згідно даних ЄРПН з дати реєстрації по дату акта ТОВ "Щивець" не отримувало послуги з ремонтних робіт тощо, а також в розрізі номенклатури придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) з моменту реєстрації ТОВ "Щивець" жодної іншої діяльності, ніж участь в транзитному проведенні по ланцюгу постачання товарів (послуг) не здійснював, перевіркою встановлено неможливість здійснення ТОВ "Щивець" господарської діяльності у відповідності до визначення підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України та частин першої і другої статті 3, частини першої статті 43 Господарського кодексу України.

Крім того, згідно даних АІС "СФП" по ТОВ "Щивець" наявна картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 06 листопада 2018 року №42/26-15-21-30, за якою встановлено порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України (пояснення громадянина ОСОБА_1 ).

Так, згідно отриманого ГУ ДФС у м. Києві протоколу допиту від ст. о/у сьомого відділу ОУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_2 від 24 жовтня 2018 року, щодо непричетності до ведення фінансово-господарської діяльності директора ТОВ "Щивець" ОСОБА_1 , останній зокрема зазначав, що лише зі слів працівників податкової міліції йому стало відомо про те, що він являється керівником, засновником та співзасновником, а також головним бухгалтером ряду суб`єктів підприємницької діяльності, у тому числі ТОВ "Щивець", попри те, що жодних СГД не реєстрував, підприємницьку діяльність від імені даних СГД не здійснював та не мав мети її здійснювати, документів, які стосуються фінансово-господарської діяльності вказаних підприємств не підписував, установчі документи та печатки підприємств та інших документів не отримував.

Також, ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначав про те, що договорів та додатків до них на проведення фінансово-господарських операцій з підприємствами-контрагентами, пов`язаними з придбанням або реалізацією товарно-матеріальних цінностей (виконання робіт, надання послуг) особисто від імені відповідних СГД не укладав, не підписував та не доручав третім особам вчиняти такі дії. Назви підприємств-контрагентів, їх місцезнаходження та службові особи йому жодним чином не відомі. Вказано, що до нотаріату з питання оформлення картки із зразками підпису для відкриття розрахункових рахунків в установах банків він також не звертався, у тому числі будь-які операції з розрахунковими рахунками, зняття готівкових коштів, переказу безготівкових коштів та інші операції не здійснював.

Таким чином, беручи до уваги свідчення ОСОБА_1 про непричетність до державної реєстрації, формування статутного фонду, здійснення управлінських функцій, бухгалтерського та податкового обліку, внесення змін до установчих документів, перереєстрації, продажу ТОВ "Щивець", а також відомості з ЄДРСР щодо ознак фіктивності ТОВ "Щивець", відповідачем зроблено висновок про неможливість вчинення господарських операцій даним контрагентом з ТОВ "Експерт-Інбуд" у перевіряємому періоді, а отже виписані відповідні первинні бухгалтерські документи за цими господарськими операціями не відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Також в акті від 10 червня 2019 року №339/26-15-14-01-01/40282370 вказано, що до перевірки не були надані в повному обсязі підтверджуючі первинні документи по субпідрядникам, які могли б свідчити про надання будівельно-ремонтних робіт, передбачених Загальними умовами укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 року №668, а саме: - журнали обліку виконаних робіт (КБ-6), який є підставою для складання звітності з виконання будівельно-ремонтних робіт, використання основних матеріалів, здійснення контролю за обсягами робіт тощо; - акти на приховані роботи; - журнал будівельних робіт; - журнал оперативної документації об`єкта; - звіти про хід та результати наданих робіт; - акти прийому-передачі орендованого обладнання та специфікації зазначені в договорах; - накази про призначення відповідальних, інструкції та журнали з охорони праці.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 03 липня 2019 року за №№ 0101, 0101.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 Податкового кодексу України, зокрема, згідно її підпункту 78.1.4 пункту 78.1 документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу (пункт 78.7 статті 78 Податкового кодексу України).

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 78.8 статті 78 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

За раніше вказаними висновками уповноважених осіб контролюючого органу, яким передував аналіз податкової інформації та відомостей з ЄДРСР по ТОВ "Щивець", про неможливість фактичного здійснення господарських операцій (надання робіт, послуг) ТОВ "Щивець" на користь ТОВ "Експерт-Інбуд", відповідні документи, складені на документальне оформлення цих господарських операцій, не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Тобто, дані твердження мотивовані наявною інформацію стосовно ТОВ "Щивець", зокрема станом матеріально-технічної бази даного товариства, а також раніше наведеними відомостями про непричетність його керівника та бухгалтера до здійснення фінансово-господарської діяльності.

У листі від 21 листопада 2016 року №20011/5/99-99-10-01-16 ДФС України зазначає, що висновок про реальність господарської операції для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об`єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів.

Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 27 березня 2018 року №816/809/17 (№К/9901/1349/17), норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними;

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, наведені у статті 44 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 44.1 вказаної статті, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV від 16 липня 1999 року (надалі - Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За частиною першою та другою статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Згідно постанови Верховного Суду від 06 лютого 2018 року №К/9901/2030/17, №821/589/17 фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків, а первинний документ, відповідно, це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, за наведеного колегія суддів приходить до висновку, що до обов`язків платників податків відноситься ведення обліку тих показників податкової звітності, що пов`язані з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі документів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, забороняється формування таких показників на підставі даних, не підтверджених відповідними документами.

Первинні документи, які підтверджують дані податкового обліку платника податків, повинні бути достовірними, тобто відображати дійсний зміст господарських операцій, які впливають на визначення об`єкта оподаткування.

В свою чергу, фактичне здійснення господарської операції повинно викликати зміни в структурі активів, зобов`язань та власному капіталі підприємства, а отже може слугувати її підтвердженням.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року №К/9901/436/18, №826/7047/13-а колегія суддів серед іншого зазначила, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати для визначення об`єкту оподаткування з податку на прибуток мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Зокрема, в розглядуваній справі мало місце прийняття до обліку неналежних первинних документів, що обумовило безпідставне формування Товариством (позивачем у справі) витрат та податкового кредиту з порушенням норм податкового законодавства, а саме підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті.139, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Право на віднесення сум до складу витрат при обчисленні об`єкту оподаткування податку на прибуток та право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникають у разі здійснення господарських операцій, підтверджених відповідними розрахунковими платіжними та інші первинними документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Факт відсутності, або невідповідності первинного документу, який посвідчує господарську операцію, встановленим вимогам, унеможливлює формування на його підставі витрат або податкового кредиту.

Згідно постанови Верховного Суду від 16 січня 2018 року №К/9901/1478/18, №2а-7075/12/2670, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 року №К/9901/3191/18, №826/2747/13-а вказав, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування валових витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), здійснюваних для провадження власної господарської діяльності платника податку, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та які відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, та мають підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування валових витрат та податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

При цьому, з огляду на наявний правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постановах Верховного Суду України від 05 березня 2012 року та від 22 вересня 2015 року №21-421а11 та №810/5645/14, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним - врахуванню також підлягає протокол допиту, в якому заперечується участь керівника у веденні фінансово-господарської діяльності відповідного Товариства.

Колегія суддів звертає увагу, що надані позивачем договір від 02 квітня 2018 року №EXP-5, додаткова угода від 04 червня 2018 року №1 до договору від 02 квітня 2018 року №EXP-5, акти здачі-приймання робіт від 30 квітня 2018 року №7-с1, від 31 липня 2018 року №23/с1, від 31 липня 2018 року №29/с2, від 31 липня 2018 року №24/с1, від 31 липня 2018 року №22/с1, від 31 липня 2018 року №17/с2, від 31 липня 2018 року №32/с1, від 31 липня 2018 року №26/с1, від 31 липня 2018 року №19/с2, від 31 липня 2018 року №18-с2, від 31 липня 2018 року №21/с3, від 31 липня 2018 року №21/с2, від 31 серпня 2018 року №36-с2, від 30 серпня 2018 року №34/с2, від 31 серпня 2018 року №28/с1, від 28 вересня 2018 року №38/с3, від 28 вересня 2018 року №33/с1-1, від 28 вересня 2018 року №39/с1, від 30 листопада 2018 року №56/с1, від 30 листопада 2018 року №7/8с, а також податкові накладні від 27 квітня 2018 року №40, від 27 квітня 2018 року №39, від 13 липня 2018 року №135, від 13 липня 2018 року №136, від 30 липня 2018 року №171, від 30 липня 2018 року №172, від 30 липня 2018 року №170, від 30 липня 2018 року №169, від 15 серпня 2018 року №194, від 15 серпня 2018 року №195, від 16 серпня 2018 року №196, від 17 вересня 2018 року №269, від 20 вересня 2018 року №270, виписані ТОВ "Щивець", містять підпис директора, який згідно протоколу допиту заперечував свою причетність до діяльності вказаного Товариства та, зокрема, підпису будь-яких фінансово-господарських документів.

Як наслідок, відповідні первинні документи на підтвердження виконання певних робіт (послуг) ТОВ "Щивець" на користь ТОВ "Експерт-Інбуд" не можуть вважатися належним чином складеними первинними документами для цілей податкового обліку через їх дефектність.

Надані представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ-ІНБУД" до суду апеляційної інстанції копій договорів підряду та актів приймання виконаних робіт колегія суддів не приймає як доказ, оскільки вказані документи не були надані до суду першої інстанції та не є прийнятними та переконливими доказами які б свідчили про реальність господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідні первинні документи по взаємовідносинах ТОВ "Експерт-Інбуд" та ТОВ "Щивець" не можуть слугувати доказами в підтвердження фактичного здійснення вказаних господарських операцій, а отже і відповідні податкові накладні не можуть слугувати підставами для формування податкового кредиту і як наслідок - віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ-ІНБУД"- залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено - 15 березня 2021 року.