Справа № 200/10806/20-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 р. Справа№200/10806/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 536 від 12.10.2020 та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 536 від 12.10.2020 та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з липня 2007 року по теперішній час він перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду як пенсіонер за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

11.10.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугою років, разом із заявою надав довідку про заробітну плату № 21-85-19 від 30.09.2020. За наслідком розгляду заяви відповідачем прийнято рішення № 536 від 12.10.2020, яким відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

ОСОБА_1 вважає рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області протиправним, та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України і підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, позивач також просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугою років з 13.12.2019 із розрахунку 90 % від середньомісячної заробітної плати на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії № 21-85-19 від 30.09.2020, виданої Донецькою обласною прокуратурою, без обмеження граничного розміру пенсії, і доплатити різницю між перерахованою пенсією та фактично виплаченими грошовими коштами.

Поряд з цим, позивач просить суд зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією здійснити разово та однією сумою без застосування постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22 серпня 2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», якою затверджено «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», з урахуванням вини Кабінету Міністрів України та органів Пенсійного фонду України у навмисному затягуванні та незаконній відмові перерахунку пенсії.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що у спірних правовідносинах підставою для перерахунку пенсії позивачу буде ухвалення відповідного нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівників прокуратури після рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(II)/2019.

На переконання відповідача, перерахунки працівникам прокуратури проводяться лише у разі індивідуальних змін. Зміни, які впливають на заробітну плату: призначення на вищу посаду; збільшення вислуги років; присвоєння почесного звання або наукового ступеня.

Перерахунок провадиться за особистим зверненням до управління на підставі довідок про заробітну плату з дати звернення, якщо умови для підвищення виникли починаючи з 13 грудня 2019 року. Інші перерахунки прокурорам станом на сьогодні не проводяться.

За таких обставин Пенсійним органом і було прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, оскільки довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) від 30.09.2020 № 21-85-19 надана за нормами станом на 06.09.2017 (тобто раніше 13 грудня 2019 року).

З огляду на наведене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 536 від 12.10.2020 та зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження по справі. Розгляд адміністративної справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

30.12.2020 суд виніс ухвалу, якою залишив без задоволення клопотання представника відповідача про проведення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін в порядку загального позовного провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 536 від 12.10.2020 та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 25.01.2021 суд розгляд адміністративної справи визначив проводити за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 14 год 30 хв 17.02.2021. Продовжив строк підготовчого провадження по адміністративній справі, - на тридцять днів з ініціативи суду.

17.02.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Закрив підготовче провадження по адміністративній справі. Призначив судовий розгляд по суті на 09 год 00 хв 17.03.2021.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився.

Позивач просив провести судове засідання в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-13).

Відповідач, Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого згідно з вимогами чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Позивач з липня 2007 року по теперішній час перебуває на обліку у Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як пенсіонер за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

11.10.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою № 9229 про перерахунок пенсії за вислугою років, разом із заявою надав довідку про заробітну плату № 21-85-19 від 30.09.2020 (а.с.48-49).

За наслідком розгляду заяви відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії від заробітної плати (грошового забезпечення), оскільки довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) від 30.09.2020 № 21-85-19 надана за нормами станом на 06.09.2017 (тобто раніше 13 грудня 2019 року) (а.с.50).

Вважаючи протиправною відмову у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом порушеного права.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади пенсійного забезпечення працівників прокуратури встановлює Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VІІ), який набрав чинності з 15.07.2015.

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ, в редакції Закону № 76-VIII від 28.12.2014, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 (справа № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні встановив, що:

частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України також дійшов висновку, що оспорюване положення Закону порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів, оскільки за його змістом регулювання порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури має здійснюватися актом Кабінету Міністрів України, а не законом України.

Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У Рішенні від 24.12.1997 № 8-зп у справі № 3/690-97 Конституційний Суд України зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30.09.2010 № 20-рп/2010 у справі № 1-45/2010 за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 08.12.2004 № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Таким чином, положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), як це визначено статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», тобто з 13.12.2019.

Отже, з 13.12.2019 Закон № 1697-VІІ не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Відтак, зазначена постанова, що набрала чинності 06.09.2017, є підставою для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Суд зауважує, що дана постанова Уряду хоча й набрала чинності 06.09.2017, однак на позивача її положення поширюються лише з дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 7-р(ІІ)/2019.

Так, за змістом довідки Донецької обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 30.09.2020 № 21-85-19, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», за нормами станом на 06.09.2017, розмір заробітної плати (грошового забезпечення) працюючого працівника, з якої прокуратурою Донецької області було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за відповідною (прирівняною) посадою прокурор Костянтинівської міжрайонної прокуратури становить 37 632, 00 грн (а.с.24).

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ)2019 існувало на момент звернення до відповідача право на перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням розміру складових заробітної плати.

На підставі наведеного та враховуючи, що протиправні дії відповідача полягали саме у прийнятті рішення, яке створює відповідні правові наслідки, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку раніше призначеної пенсії у відповідності до довідки Донецької обласної прокуратури від 30.09.2020 № 21-85-19, оскільки з 13.12.2019 підстави для відмови в такому перерахунку у відповідача були відсутні.

Щодо вимоги позивача про виплату пенсії без обмеження її максимального розміру, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Донецької обласної прокуратури від 30.09.2020 № 21-85-19, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 6 частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII (в редакції Законів України № 911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України та № 1774-VIII від 06.12.2016), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740, 00 гривень.

Положення про встановлення тимчасового обмеження на періоди з 01.01.2016 по 31.12.2016 та з 01.01.2017 року по 31.12.2017 максимального розміру пенсії у розмірі 10 740, 00 грн визначено Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Як слідує з пунктів 1 та 2 Прикінцевих положень Закону України № 911-VІІІ, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Крім того, пункт 1 Прикінцевих Положень Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII цей Закон набирає чинності з 01 січня 2017 року.

Спір між позивачем та відповідачем виник з підстави відмови йому у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії є похідним і повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зазначає, що відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що довідка Донецької обласної прокуратури про розмір плати (грошового забезпечення) від 30.09.2020 № 21-85-19 надана за нормами станом на 06.09.2017.

Відтак, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії або порядку та способу виплати пенсії ОСОБА_1 на час звернення позивача у цій справі відсутній.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 року за результатами розгляду зразкової справи № 560/2120/20.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, без обмеження граничного розміру пенсії, виходячи з розрахунку 90 % суми місячного заробітку слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити позивачу виплату різниці суми між нарахованою пенсією після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою без застосування постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», суд зазначає наступне.

Спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі задоволення позову та набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми єдиним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

Отже, вимога виплатити різницю суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разом та однією сумою не підлягає задоволенню, оскільки з системного аналізу положень частини 1 статті 2 та частини 3 статті 2 КАС України в кореспонденції з приписами статті 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, вбачається, що суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.

Кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення, адже метою судового захисту є спонукання владного суб`єкта до належного виконання адміністративних функцій у повному обсязі, що полягає у проведенні розрахунку за усією належною до одержання сумою пенсії.

Відтак, у задоволені вказаних вимог також слід відмовити.

Що стосується посилання позивача на не застосування відповідачем постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», то суд звертає увагу сторін на те, що згідно рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року, яке набрало законної сили 20 липня 2020 року пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» визнані протиправними та нечинними.

Отже у своїй діяльності суб`єкт владних повноважень зобов`язаний застосовувати лише діючі нормативно-правові акти.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже ефективним способом захисту порушених прав позивача у межах спірних правовідносин є зобов`язання відповідача здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII на підставі довідки Донецької обласної прокуратури від 30.09.2020 № 21-85-19, з урахуванням раніше проведених виплат.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не доведено правомірності винесення ним оскаржуваного рішення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

При розгляді даної справи відповідно до частини третьої статті 291 КАС України суд враховує правові висновки викладені Верховним Судом у рішенні від 14.09.2021 у зразковій справі № 560/2120/20, оскільки дана справа є типовою по відношенню до зразкової.

Щодо клопотання позивача про встановлення на підставі ч. 1 ст. 382 КАС України судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Будучи ініціатором розгляду процесуального питання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, позивач в силу норм ст. 77 КАС України повинен довести можливе ухилення відповідача від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог та обґрунтувати свої твердження про можливість недобросовісності дій чи бездіяльності відповідача в процесі виконання судового рішення.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання позивача, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин, які б ставили під сумнів добросовісність дій відповідача в процесі виконання цього рішення. При цьому, у випадку виникнення таких обставин, позивач вправі звернутися із аналогічним клопотанням до суду на стадії виконання рішення.

Враховуючи той факт, що позивач звільнений від сплати судового збору, останній не підлягає розподілу.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139 242-246, 250, 257 - 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35) про визнання протиправним та скасування рішення № 536 від 12.10.2020 та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області № 536 від 12.10.2020, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії від заробітної плати (грошового забезпечення) згідно з його заявою від 11.10.2020 № 9229.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII на підставі довідки Донецької обласної прокуратури від 30.09.2020 № 21-85-19, з урахуванням раніше проведених виплат.

В решті заявлених вимог, - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 17.03.2021.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб