Справа № 460/3572/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/3572/20 пров. № А/857/14862/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Стельмаха П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області,

на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року (суддя Дорошенко Н.О., час ухвалення 11:04 год., місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту 20.10.2020р.),

в адміністративній справі №460/3572/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області,

про визнання дій протиправними, скасування постанови та припису,

встановив:

У травні 2020 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ Держпраці у Рівненській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови №РВ5883/1463/000014/ТД-ФС від 15.04.2020 року про накладення штрафу в сумі 96460,00 грн. та припису про усунення виявлених порушень №РВ5883/1463/АВ/П від 10.03.2020 року; 2) скасувати постанову №РВ5883/1463/000014/ТД-ФС від 15.04.2020 року про накладення штрафу в сумі 96460,00 грн. та припис про усунення виявлених порушень №РВ5883/1463/АВ/П від 10.03.2020 року.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та незаконними і такими, що не підлягають задоволенню, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив прийняти судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Управління Держпраці у Рівненській області щодо внесення припису №РВ5883/1463/АВ/П від 10.03.2020 та винесення постанови №РВ5883/1463/000014/ТД-ФС від 15.04.2020. Скасовано припис про усунення виявлених порушень №РВ5883/1463/АВ/П від 10.03.2020 та постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №РВ5883/1463/000014/ТД-ФС від 15.04.2020. Стягнуто на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3066,90 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції від 31.08.2020 року не погодився відповідач ГУ Держпраці у Рівненській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому суд не в повному в повному обсязі з`ясував всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до невірного застосування судом норм як матеріального так і процесуального права, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що за результатами проведеного інспекційного відвідування позивача складено акт, яким зафіксовано порушення вимог статті 24 КЗпП України, а саме: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; внесено припис про усунення виявлених порушень та винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №РВ5883/1463/000014/ТД-ФС від 15.04.2020. Зазначає апелянт, що у своїх поясненнях ОСОБА_2 пояснила, що знаходиться на стажуванні у ФОП ОСОБА_1 на посаді кухаря у закладі «Лагуна», однак стажування працівника на робочому місці без оформлення трудових відносин чинним законодавством про працю не передбачене, окрім випадків цільового направлення центрами зайнятості до роботодавців безробітних, які перебувають на обліку для навчання, стажування необхідним роботодавцю посадам з подальшим працевлаштуванням. У своїх поясненнях ОСОБА_3 пояснила, що прийшла на роботу вперше в заклад «Лагуна» до ФОП ОСОБА_1 на посаду посудомийки. На момент завершення перевірки 02.03.2020 документів, які б свідчили про перебування працівників у трудових відносинах з позивачем, надано не було, у звітності по єдиному соціальному внеску та відомостях щодо нарахування та виплати заробітної плати дані особи не відображені, повідомлення про прийняття на роботу не подавалися, а тому відповідач вважає, що порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України знаходить своє підтвердження. Враховуючи зазначене, відповідача (апелянт) стверджує, що Управління Держпраці у Рівненській області діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 21.08.2020р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач ФОП ОСОБА_1 із апеляційними вимогами не погодився, подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржене рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та прийнятим у відповідності до вимог матеріального та процесуального законодавства, а апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Представник апелянта (відповідача) взяв участь в апеляційному розгляді справи в режимі відеоконференції. Апеляційні вимоги підтримав.

Позивач (його представник) в засідання суду апеляційної інстанції не з`явився. Представник позивача адвокат Шкода П.В. подав суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в розгляді іншої судової справи у Березнівському районному суді.

Протокольною ухвалою суду від 03.03.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, у зв`язку із його необґрунтованістю та відсутністю будь-яких підтверджень (доказів) про зайнятість представника позивача в цей день в інших судових справах (судових засіданнях), чи про існування об`єктивної неможливості позивача чи його представника прибути в засідання суду апеляційної інстанції.

Водночас, колегією суддів апеляційної інстанції враховано необхідність дотримання завдань адміністративного судочинства щодо своєчасного вирішення судом спору у сфері публічно-правових відносин, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, та основних засад (принципів) адміністративного судочинства щодо верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та диспозитивності процесу, розумності строків розгляду справи судом, неприпустимості зловживання процесуальними правами.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що матеріли адміністративної справи містять необхідний обсяг наданих сторонами доказів, чітко відображають правові позиції учасників справи, їхні доводи і обґрунтування містяться у позовній заяві та у відзиві на позов, у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, а тому є достатніми для вирішення справи по суті апеляційних вимог і прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Таким чином, неявка позивача (його представника), належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 16.04.2003 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Основний вид економічної діяльності: 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (а.с. 18).

На підставі договорів оренди №745-ор та №746-ор від 18.01.2018 року, укладених ФОП ОСОБА_1 (Орендар) з Командитним товариством "Рівне-ПАС" (Орендодавець), в користуванні позивача знаходяться: частина майнового комплексу загальною площею 39,25 кв.м, яка є облаштованою для розміщення на ній тимчасових будівель і споруд (малих архітектурних форм) та перебування громадян і автомобільного транспорту і розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , - для облаштування та функціонування кафетерію " ІНФОРМАЦІЯ_1 "; частина приміщень на першому та другому поверхах автостанції загальною площею 197,60 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , - для облаштування та функціонування кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (а.с. 21-24).

Головним управлінням ДПС у Рівненській області позивачу видано ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 08.11.2019р. до 14.11.2020р. місце торгівлі Закусочна "Бістро", та з 02.11.2019р. до 02.11.2020р. - кафе-бар "Лагуна" за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 19, 20).

На підставі наказу Управління Держпраці у Рівненській області від 18.02.2020р. №265 та направлення на інспекційне відвідування від 18.02.2020 №228-Н/09-27 (а.с. 90, 95), відповідно до статті 259 КЗпП України, ч.3 ст.34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, в період з 18.02.2020 по 02.03.2020 уповноваженими особами Управління Держпраці у Рівненській області проведено інспекційне відвідування додержання законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності на території Рівненської області в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", закусочна "Бістро" за адресою: АДРЕСА_1 .

Результати інспекційного відвідування оформлені актом від 02.03.2020р. №РВ5883/1463/АВ (далі - Акт інспекційного відвідування) (а.с. 97-99), у розділі ІІІ (Опис виявлених порушень) якого зазначено про порушення ФОП ОСОБА_1 :

- ч.1 ст.21 КЗпП України, а саме: не укладено трудові договори із ОСОБА_2 , яка виконує роботу кухаря; ОСОБА_3 , яка виконує роботу мийника посуду в кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ч.3 ст.24 КЗпП України: працівники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При підписанні Акту інспекційного відвідування ОСОБА_1 зазначив про незгоду з ним та що будуть надані заперечення і зауваження.

У поданому 04.03.2020 до Управління Держпраці у Рівненській області зауваженні на акт інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 вказував на порушення положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відсутність підстав для проведення контрольного заходу та порушення порядку його проведення (а.с. 43-47).

Позивач ствердив, що відповідь за результатами розгляду зауваження на акт інспекційного відвідування він не отримав. Докази надіслання (вручення) позивачу відповіді за результатами розгляду заперечення відповідачем не надані.

10.03.2020 року інспектором праці винесено припис №РВ5883/1463/АВ/П, яким ФОП ОСОБА_1 зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України до 26.03.2020 (а.с. 102).

16.03.2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на припис до Управління Держпраці у Рівненській області, в якій вказав про відсутність підстав для прийняття на роботу та укладення ним трудових договорів з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки він ніякого відношення до кухні в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " не має, підприємницьку діяльність в кафе здійснює лише з продажу напоїв, іншої діяльності в кафе не проводить. Зазначив, що в нього офіційно працює шестеро осіб і такої кількості працівників йому достатньо для здійснення підприємницької діяльності з продажу напоїв; під час продажу напоїв йому ні кухар, ні мийник посуду не потрібні (а.с. 50).

16.03.2020 року листом №17-11/1428 Управління Держпраці у Рівненській області повідомило ФОП ОСОБА_1 , що 15.04.2020 буде розглянуто Акт інспекційного відвідування та всі матеріали, що стали підставою для його винесення, а також розглядатиметься питання щодо притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої ч.2 ст.265 КЗпП України (а.с. 51).

Управлінням Держпраці у Рівненській області надано ОСОБА_1 відповідь від 16.04.2020 року за №04-16/1974 про розгляд скарги на припис, в якій зазначено про те, що зауваження ФОП ОСОБА_1 не спростовують порушення законодавства про працю (а.с. 52-53).

Начальником Управління Держпраці у Рівненській області на підставі акта інспекційного відвідування від 02.03.2020 року №РВ5883/1463/АВ прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 15.04.2020 року №РВ5883/1463/000014/ТД-ФС, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф за порушення законодавства про працю в сумі 96460 грн. (а.с. 100-101).

Вважаючи дії та рішення органу Держпраці протиправними, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин 4, 5 статті 2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються органами державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) встановлені статтею 4 Закону №877-V, відповідно до частини одинадцятої якої плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Згідно з ч.12 ст.4 цього Закону, перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу у суб`єкта господарювання).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону №877-V, суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно з ч.5 ст.7 Закону №877-V, перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України (далі по тексу цієї постанови КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктами 6, 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (далі Порядок №823), (в редакції, чинній на час розглядуваних правовідносин).

Згідно з пунктом 2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з п.5 Порядку №823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) інформація: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДПС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної; роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився; роботодавців, в яких протягом року не проводилася індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 8 Порядку №823 встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Зазначеним обов`язкам інспектора праці кореспондують права об`єкта інспекційного відвідування, зокрема: перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування; не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі відсутності службового посвідчення; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта інспекційного відвідування; вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед поданням акта інспекційного відвідування для підпису об`єктом відвідування або уповноваженою ним посадовою особою (підпункти 1-6 пункту 13 Порядку № 823).

Пунктом 16 Порядку №823 встановлено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Згідно пункту 18 Порядку №823, зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.265 КЗпП України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Відповідно до ч.4 ст.265 КЗпП України, штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів у розглядуваних правовідносинах також враховує, що відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У розглядуваній адміністративній справі судом встановлено, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проведено на підставі пп.3 п.5 Порядку №823, за рішенням керівника органу контролю з питань виявлення неоформлених трудових відносин, зокрема, довідки про проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи від 31.01.2020, проведеної інспекторами праці (додаток 1 до акту).

Зі змісту довідки про проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи слідує, що 31.01.2020 інспекторами праці Дуляницьким Т.В. та Марчуком В.Я. було проведено інформаційно-роз`яснювальну роботу в частині дотримання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманими працівниками, зокрема, в кафе "Лагуна" та магазин-закусочна "Бістро" за адресою: АДРЕСА_1 . В ході роз`яснювальної роботи в магазині-закусочній "Бістро" господарську діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , згідно з документами, які знаходяться в куточку споживача. На робочому місці знаходяться два працівники. В ході роз`яснювальної роботи в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " господарську діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , згідно з документами, які знаходяться в куточку споживача. На робочому місці бармена знаходиться один працівник. Вище зазначена інформація вказує на те, що крім виявлених працівників працюють інші особи без належного оформлення, що дає підстави для проведення інспекційного відвідування у вказаних суб`єктів підприємницької діяльності (а.с. 96).

Правильно зауважив суд першої інстанції, що зазначена в довідці про проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи інформація жодним чином не свідчить про наявність ознак порушення ФОП ОСОБА_1 чи ФОП ОСОБА_4 законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з працівниками.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги те, що суд першої інстанції дослідив відеозапис з камери відеоспостереження в приміщенні кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та встановив, що позивач прийшов в приміщення кафе в той час, як інспектор праці відбирав письмові пояснення у працівників. Отже, інспекційне відвідування 18.02.2020 розпочалося та певний час тривало за відсутності ФОП ОСОБА_1 чи уповноваженої ним особи, що суперечить приписам ч.11 ст.4 Закону №877-V. Представник відповідача зазначені обставини не заперечив.

Дослідженням книги обліку перевірок ФОП ОСОБА_1 (копія а.с. 58) встановлено відсутність запису про інспекційне відвідування в період 18.02.2020 - 02.03.2020. В акті інспекційного відвідування не відображені відомості про ненадання позивачем книги обліку перевірок. Тому окружний суд правильно констатував допущене відповідачем під час інспекційного відвідування процедурне порушення приписів ч.12 ст.4 Закону №877-V.

В суді першої інстанції свідки надали пояснення, а саме:

- свідок ОСОБА_4 , дружина позивача, пояснила, що з 2018 року здійснює підприємницьку діяльність за видом: Постачання інших готових страв, працює в кафе "Лагуна" м. Сарни, при цьому місцем здійснення діяльності є кухня вказаного кафе, де працюють наймані працівники свідка. Ствердила, що на час проведення в лютому 2020 року Управлінням Держпраці у Рівненській області перевірки в кафе "Лагуна" на кухні працювали без належного оформлення трудових відносин її працівники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в подальшому були прийняті на роботу у встановленому порядку. Свідок зауважила, що порушення оформлення на роботу таких працівників мало місце у зв`язку з допущеною нею помилкою.

- свідок ОСОБА_2 пояснила, що з 01.02.2020 вона шукала роботу кухаря через центр зайнятості, де їй дали номер телефону підприємця ОСОБА_4 , якій був необхідний кухар для роботи на кухні в кафе "Лагуна" м. Сарни. Вона звернулась до ОСОБА_7 , домовились про зустріч, обговорили умови роботи, після чого впродовж чотирьох днів свідок працювала кухарем в кафе як стажер, а в подальшому була офіційно оформлена на роботу. В трудових відносинах з підприємцем ОСОБА_1 не перебувала.

- свідок ОСОБА_3 , пенсіонерка, ствердила, що вона працює у підприємця ОСОБА_4 , миє посуд на кухні в кафе "Лагуна" м. Сарни. Кілька днів працювала без оформлення, бо не знала, чи справиться з роботою. Вперше прийшла в кафе в пошуках роботи в той день, коли була перевірка. На час перевірки їй точно не було відомо, хто саме з підприємців ОСОБА_1 чи ОСОБА_4 займається підприємницькою діяльністю в цьому кафе.

Також за змістом довідки про інформаційно-роз`яснювальну роботу від 31.01.2020 встановлено, що до початку інспекційного відвідування інспекторам праці було достеменно відомо, що за адресою АДРЕСА_1 підприємницьку діяльність здійснюють два суб`єкти господарювання, однак, інспекційне відвідування було проведене лише щодо позивача. При цьому, під час інспекційного відвідування інспекторами праці не було отримано пояснення безпосередньо ні від ФОП ОСОБА_1 , ні від ФОП ОСОБА_4 з метою з`ясування у роботодавців фактичних обставин щодо використання ними праці найманих працівників.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено та не заперечено відповідачем, що на час виникнення спірних правовідносин ФОП ОСОБА_1 були укладені трудові договори з працівниками: ОСОБА_8 , бармен, ОСОБА_9 , бармен, ОСОБА_10 , бармен, ОСОБА_11 , бармен, ОСОБА_12 , бармен, ОСОБА_13 , офіціант, ОСОБА_14 , прибиральниця (а.с. 28-35).

Згідно з реєстраційними відомостями, основний вид економічної діяльності позивача - роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; для здійснення такої діяльності позивачу видані в установленому порядку ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в закусочній "Бістро" та кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в АДРЕСА_1 .

Водночас, основним видом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 згідно з відомостями ЄДР є постачання інших готових страв; для здійснення підприємницької діяльності позивачем передано для ФОП ОСОБА_4 частину приміщення торгового залу кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за договором суборенди від 17.10.2018 за погодженням з власником приміщення (а.с. 27, 36, 143-146).

З врахуванням наведеного судом обґрунтовано взято до уваги пояснення позивача та свідків про те, що ФОП ОСОБА_1 в кафе-барі " ІНФОРМАЦІЯ_2 " здійснює підприємницьку діяльність з продажу напоїв в барі закладу; ФОП ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність з постачання відвідувачам кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 " готових страв, які готуються на кухні закладу. Відтак, суд приймає доводи позивача про відсутність у нього необхідності з прийняття на роботу кухаря та мийника посуду, оскільки для забезпечення його господарської діяльності достатньо працівників - барменів та офіціанта, з якими укладені трудові договори.

Судом також з`ясовано, що ФОП ОСОБА_4 було укладено трудовий договір від 20.02.2020 з ОСОБА_2 на виконання роботи кухаря; від 03.03.2020 - з ОСОБА_3 на виконання роботи кухонного працівника; про прийняття таких працівників на роботу ФОП ОСОБА_4 повідомила фіскальний орган відповідно 19.02.2020 та 02.03.2020 (а.с. 37, 38, 139-142).

Отже, суд першої інстанції достовірно встановив, що на час завершення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 працівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановленому порядку були працевлаштовані у ФОП ОСОБА_4 , при цьому саме ФОП ОСОБА_4 , а не позивачем, такі працівники були попередньо допущені до роботи без належного оформлення трудових відносин. Однак, дотримання вимог трудового законодавства в частині оформлення трудових договорів з найманими працівниками щодо ФОП ОСОБА_4 не було предметом інспекційного відвідування Управління Держпраці у Рівненській області.

Судом враховується, що ФОП ОСОБА_1 висновки акту інспекційного відвідування заперечив під час його підписання 02.03.2020 та в подальшому у встановленому порядку оскаржував до Управління Держпраці у Рівненській області з наведенням аргументів, аналогічних доводам позивача в судовому засіданні. Натомість, відповідач без належного обґрунтування не врахував заперечення суб`єкта господарювання. Всупереч приписам пункту 18 Порядку №823 письмова вмотивована відповідь на зауваження інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження позивачу надана не була, що не спростував відповідач в судовому засіданні.

На підставі встановленого колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час інспекційного відвідування уповноваженими особами відповідача не було об`єктивно встановлено всіх обставин в частині оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та найманими працівниками, як і не встановлено, що працівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були допущені до роботи з порушенням встановленого порядку саме позивачем. Тобто, відповідач належними й допустимими доказами не підтвердив факт допуску до роботи ФОП ОСОБА_1 працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без оформлення трудового договору та повідомлення фіскального органу про прийняття працівників на роботу. За обставинами справи, таке порушення було допущене іншою особою.

Відтак, в ході судового розгляду справи не підтверджено порушення позивачем ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України, що виключає притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності, а оскаржені дії та рішення відповідача визнаються судом протиправними.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у даному випадку не доведено допущення позивачем вимог чинного законодавства стосовно допуску до роботи працівників без оформлення трудових відносин, що спростовує доводи відповідача щодо встановленого порушення.

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у спірних правовідносинах позивач не вчиняв протиправного діяння, наміру на порушення закону не мав, у тому числі не зачепив публічного інтересу Держави на дотримання належного рівня правопорядку у галузі охорони праці.

Необхідно також зазначити, що основним завданням відповідача є в першу чергу контроль за дотриманням законодавства про працю особами, які використовують найману працю, мета якого безпосередньо полягає у захисті прав працівників.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно та об`єктивно встановлено обставини справи, сформовано правильні висновки по суті розглядуваних правовідносин, оскаржене рішення суду від 31.08.2020 року винесене з дотриманням чинного законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року в адміністративній справі №460/3572/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання дій протиправними, скасування постанови та припису залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 15.03.2021 року