Справа № 380/2804/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року справа №380/2804/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кухар Н.А.

секретар судового засідання Кушик Й-Д.М.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) , у якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мацьківа А.О. про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2021 у виконавчому провадженні № 64412225 з виконання постанови УПП у Львівській області від 17.09.2020 № ЕАМ 3150930.

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, так як порушено вимоги ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строку пред`явлення до виконання виконавчих документів, який встановлено 3 місяці. Просить позов задоволити.

Ухвалою від 03.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Відповідач на адресу суду скерував відзив на позов, у якому зазначено, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до норм законодавства, строк пред`явлення виконавчого документа не пропущений, так як заява про примусове виконання постанови від 17.09.2020 була скерована 10.12.2020, про що свідчить конверт. Просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задоволити, відповідач не зявився, належно повідомлений про день та час розгляду справи.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

На підставі заяви стягувача від 10.12.2020 року старшим державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мацьків А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64412225 від 12.02.2021 з примусового виконання постанови УПП у Львівській області № ЕАМ 3150930 від 17.09.2020р.

У цей же день виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору.

Позивач вважає, що виконавцем протиправно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64412225 від 12.02.2021, так як постанова УПП у Львівській області № ЕАМ 3150930 від 17.09.2020р. пред`явлена до виконання з пропущеним трьохмісячним строком звернення до виконання, що є підставою для повернення стягувачу виконавчого документа.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі -Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зазначеним Законом визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусовому виконанню підлягають постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1,2 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Як встановлено судом, Управління патрульної поліції у Львівській області 10.12.2020 скерувало для виконання у Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ряд постанов, серед яких постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ЕАМ 3150930 від 17.09.2020.

На підтвердження дати скерування відповідачем надано супровідний лист від 10.12.20 № 16729в/41/12/2020, заяву про примусове виконання постанови та копію конверта, на якому міститься відбиток штампу пошти з датою 10.12.20 р.

На заяві про примусове виконання постанови міститься штамп із вхідним номером 1486/19.2-24 від 08.02.21 р.

Отже, судом встановлено, що стягувач скерував для виконання у Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) постанову ЕАМ 3150930 від 17.09.2020 у відповідності до встановлених ч.1,2 ст. 12 Закону № 1404-VIII строків, протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ним законної сили, що підтверджено належними доказами.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, закріпленому в статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 133, 139, 242-246, 250, 255, 287, 293-295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 287 КАС України подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений 16.03.2020 року.

Суддя Кухар Н.А.