Справа № 420/8982/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8982/20
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

Дата і місце ухвалення: 07.12.2020р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.09.2020 року, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.04.2020 року №167618 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, у розмірі 80% від заробітної плати та її складових, на підставі довідки прокуратури Одеської області №140, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.04.2020 року №167618 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, у розмірі 80% від заробітної плати та її складових, на підставі довідки прокуратури Одеської області №140, з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 28.12.2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що у відповіді на відзив від 26.10.2020 року позивач уточнив позовні вимоги і, серед іншого, просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром. Уточнення позовних вимог було обумовлене виникненням спору між сторонами у ході обміну заявами по суті, який не розв`язано судом першої інстанції та не надано йому правової оцінки.

Апелянт стверджує, що як на день вступу його на службу, так і протягом періоду служби і на день звільнення з органів прокуратури ОСОБА_1 була гарантована пенсія у розмірі 80% від суми його місячної заробітної плати без обмежень максимальним розміром. Той факт, що держава встановила обмеження пенсії максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів (ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-V), свідчить про обман та зловживання довірою працівника прокуратури, майбутнього пенсіонера, з боку держави.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить змінити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року по справі №420/8982/20, доповнивши його мотивувальну частину висновком про недопустимість обмеження максимального розміру пенсії прокурорам, які оформили пенсію до набрання чинності законом про такі обмеження, а також доповнивши третій абзац резолютивної частини словами «без обмеження максимального розміру».

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 2004 року перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII (в редакції, чинній на момент його виходу на пенсію), у розмірі 80 % від посадового окладу.

Прокуратурою Одеської області листом від 12.03.2020 року №18-269вих-20 ОСОБА_1 надіслано довідку №140 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії. У вказаній довідці зазначено, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року 7-р(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», розмір заробітної плати за нормами, чинними на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою старшого прокурора прокуратури, всього становить 28798,00 грн. (з яких: посадовий оклад - 5660,00 грн., надбавка за класний чин (молодший радник юстиції) - 2000,00 грн., надбавка за вислугу років (25%) - 1415,00 грн., інші щомісячні надбавки, доплати (ОВЗ) (70%) - 6352,50 грн., премія (60%) - 9256,50 грн., матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/12) - 2057,00 грн. та 2057,00 грн. відповідно.

26.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, до якої, серед іншого, додав вищезазначену довідку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №167618 від 03.04.2020 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

Вказана відмова мотивована тим, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненнями, що надходять починаючи з 13 грудня 2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13 грудня 2019 року. Отже, призначенні працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам після 13 грудня 2019 року. Постановою Кабінету Міністрів України «Про умови, оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 року №1155 затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур. При цьому, пунктом 7 Постанови №1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Враховуючи вищезазначене, відповідач зазначив, що права на перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» згідно з довідкою про розмір заробітної плати №140 (розмір заробітної плати визначено на 06.09.2017 рік згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657), позивач не має, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13 грудня 2019 року, які є підставою для перерахунків пенсії за вислугу років.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.04.2020 року №167618 протиправним ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року у справі №7-р(ІІ)2019 має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує статтю 22 Конституції України. Оскільки положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2019 року у справі №7-р(ІІ)2019, а відтак, за висновками суду першої інстанції, позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» 13.12.2019 року.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує правильності висновків суду по суті задоволених його позовних вимог. Апелянт стверджує, що судом не розглянуто його вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром.

Оскільки рішення суду від 07.12.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області не оскаржено, тому, на підставі ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає правильність рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку доводам апелянта колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною 3 статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа на власний розсуд та на свій ризик вирішує у межах встановленого строку питання про належність підготовки позову, про склад позовних вимог, достатність обґрунтування позовних вимог, самостійно оцінює у зв`язку з чим та формує предмет позову, і врешті-решт самостійно приймає рішення про звернення до суду, маючи розуміння, що саме в межах заявлених підстав та предмету позову, з урахуванням можливості зміни підстав чи предмету позову, буде розглядатися справа.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Частиною першою статті 47 КАС України передбачено, що позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду першої інстанції із позовною заявою ОСОБА_1 не заявляв позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Ухвалою від 01.10.2020 року суд першої інстанції відкрив провадження у справі та вирішив ряд процесуальних питань.

Таким чином, на підставі ч.3 ст.262 КАС України, позивач мав можливість скористатися наданим йому статтею 47 КАС України правом на збільшення позовних вимог, протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Вимогу щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80% від сум усіх складових заробітку та без обмеження максимального розміру позивач заявив у відповіді на відзив, поданій до суду першої інстанції 26.10.2020 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем збільшено (уточнено) позовні вимоги з порушенням спеціального строку, який є особливістю, визначеною главою 10 «Розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження», та протягом якого позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що вимога ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром не була предметом судового розгляду у справі №420/8982/20. А відтак, відсутні підстави для висновку про не повне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Одночасно, колегія суддів вважає можливим зазначити, що за ознаками, визначеними пунктом 20 частини 1 статті 4 КАС України, дана справа віднесена до категорії справ незначної складності в розумінні пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України.

Обставини, які є критерієм для віднесення справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин 3 та 4 статті 12 КАС України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, відсутні.

А відтак, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук