Справа № 120/2807/20-а
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
15 березня 2021 року
м. Київ
справа № 120/2807/20-а
адміністративне провадження № К/9901/8167/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 120/2807/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому позивач просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновленої довідки про розмір її грошового забезпечення відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 №220/1/17 від 22 червня 2017 року, яка є структурним підрозділом Головного управління Національної гвардії України у відповідності до вимог статей 43 і 6 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», положень Постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.11.1991 № 2011-Х11 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень КМУ від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення) та премій, для проведення перерахунку основного розміру її пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити щомісячну пенсію ОСОБА_1 згідно оновленої додаткової довідки з Головного управління Національної гвардії України не нижче розміру вказаного в довідці Військової частини НОМЕР_1 №220/1/17 від 22 червня 2017 року в сумі 5698 грн 50 коп.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 недоплаченої суми пенсійного забезпечення в сумі 78 312 грн 92 коп.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Національної гвардії України судові витрати в сумі 768,40 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, позивач звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд дійшов такого висновку.
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті КАС України.
Відповідно до статті 257 КАС України за правилами спрощеного провадження розглядаються справи незначної складності.
Вирішуючи питання про відкриття провадження, Верховний Суд, зазначає наступне.
Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що Обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у ній відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Посилання заявника касаційної скарги фактично зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами, що виключає можливість перегляду справи з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Також Судом встановлено, що суди попередніх інстанцій розглянули справу з урахуванням правового висновку, викладеного у рішенні Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі №160/8324/19, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року.
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої цієї статті у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 120/2807/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

СуддіС.Г. Стеценко А.Ю. Бучик Л.В. Тацій