Справа № 380/11960/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті додаткового рішення

18 березня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Сподарик Н.І., розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом сільськогосподарського підприємства «Добробут» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява сільськогосподарського підприємства «Добробут» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (80315, Львівська область, Жовківський район, с. Волиця; ) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська,35, ), Державної податкової служби України ( 04053, м. Київ, пл. Львівська, 8; ), з вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області № 1894954/19164276 від 03.09.2020 року та рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області від 18.09.2020 року № 50781/19164276/2 про відмову в реєстрації податкової накладної №38 від 12.08.2020 року, поданою Сільськогосподарським підприємством "Добробут у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати подану Сільськогосподарським підприємством «Добробут» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю податкову накладну №38 від 12.08.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних в день подання такої податкової.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 вищевказаний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області №1894954/19164276 від 03.09.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №38 від 12.08.2020, поданої сільськогосподарським підприємством «Добробут» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №38 від 12.08.2020 складену сільськогосподарським підприємством «Добробут» у формі товариства з обмеженою відповідальністю датою її подання на реєстрацію.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь сільськогосподарського підприємства «Добробут» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (80315, Львівська область, Жовківський район, с. Волиця; ) судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Стягнуто з Державної податкової служби України ( 04053, м. Київ, пл. Львівська, 8; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь сільськогосподарського підприємства «Добробут» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (80315, Львівська область, Жовківський район, с. Волиця; ) судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

11.03.2021 на адресу суду від представника позивача за вх. №15565 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

18.03.2021 за вх. №17630 представником відповідача подано заперечення на клопотання про прийняття додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу. Просив суд відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

В засідання суду сторони не з`явились, були належним чином повідомленні про дату чяс, та місце розгляду справи.

У зв`язку з неякою сторін, суд вирішує клопотання про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Аналогічна правова позиція викладена у Додатковій постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі справа №826/841/17 (адміністративне провадження №К/9901/5157/19).

Поряд з цим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження понесених витрат представником позивача надано: копію договору 60/юр про надання адвокатських послуг від 11.12.2020, ордер серії ВС №1023445 від 14.12.2020 виданого на підставі договору № 60/юр від 11.12.2020. копію обсягу послуг (детальний опис робіт) адвоката ОСОБА_1 наданих СГП «Добробут» за договором від 11.12.2020 №60/юр про надання адвокатських послуг, копію платіжного доручення №155 від 14.12.2020 про сплату 7500 грн. за адвокатські послуги згідно договору №59/юр від 11.122020.

Суд встановив, представник позивача Зошій Ю.Й. представляв інтереси позивача сільськогосподарського підприємства «Добробут» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на підставі ордеру серії ВС №1023445 та договору 60/юр про надання адвокатських послуг від 11.12.2020 укладеного між сільськогосподарським підприємством «Добробут» у формі товариства з обмеженою відповідальністю та адвокатом Зошій Ю.Й.

Згідно п. 1.1. Договору, клієнт доручає, адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнтові юридичну допомогу із представлення інтересів клієнту у судах 1-ї інстанції із питань реєстрації поданої Сільськогосподарським підприємством Добробут у формі Товариства з обмеженою відповідальністю податкової накладної №38 від 12.08.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних в день подання такої податкової накладної.

Відповідно до п. 3 Договору вартість послуг з договору визначається в сумі 10000 грн., з них 7500 грн передоплата та 2500 грн. після оплата протягом 6-ти місяців з моменту підписання цього договору.

При цьому, суд зазначає, що на підтвердження обставин пов`язаних з оплатою правової допомоги представником позивача не надано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку зокрема, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ.

Згідно дорученого платіжного доручення №155 від 14.12.2020 сільськогосподарським підприємством «Добробут» у формі товариства з обмеженою відповідальністю сплачено адвокату Зошію Юрію Йосиповичу 7500 грн., призначення платежу за адвокатські послуги згідно договору №59/юр від 11.12.2020.

Представництво інтересів позивача по розгляду даної справи здійснювалось на підставі договору №60/юр від 11.12.2020 про надання адвокатських послуг.

Суд зауважує, що дане платіжне доручення не є належним доказом оплати позивачем витрат на правову допомогу щодо розгляд даної справи.

Таким чином, враховуючи вище викладені норми законодавства та з`ясовані судом обставини, оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, а також виходячи з того, що представником позивача не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених судових витрат у розмірі 10000,00 грн., суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок відсутність підстав для її задоволення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 246, 248, 252, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі №380/11960/20.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки, визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сподарик Н.І.