Справа № 640/13366/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Київ № 640/13366/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві
допроТовариства з обмеженою відповідальністю "Грін Проперті" застосування заходів реагування,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ПРОПЕРТІ», в якій просить суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ПРОПЕРТІ», , розташованого за адресою: вул. Радистів, 76 у Деснянському районі м. Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення, із накладенням печаток на розподільчий щиток.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в ході проведення планової перевірки зазначеного об'єкту встановлено порушення відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної і пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, що є підставою для застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді зупинення експлуатації вказаного об'єкта до усунення відповідних порушень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2020 відкрито спрощене, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, позовне провадження у справі №640/13366/20 та запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Станом на момент прийняття рішення у справі, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, та не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу МВС України від 17.01.2019 № 22, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.01.2019 за № 73/33044, Положення про Головне управління ДСНС України у м. Києві, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 № 3 та наказів Державної регуляторної служби України від 15.11.2019 №196 «Про затвердження Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2020 рік», ДСНС України від 27.11.2019 №687 «Про затвердження плану перевірок», Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві видано наказ від 14.01.2020 №41 «Про проведення планових перевірок».

Згідно наказу від 14.01.2020 №41 «Про проведення планових перевірок» державним інспектором Деснянського районного управління Головного управління ДСНС України у місті Києві доручено провести планову перевірку приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ПРОПЕРТІ», , за адресою: вул. Радистів, 76 у Деснянському районі м. Києва.

На підставі наказу від 14.01.2020 № 41 «Про проведення планових перевірок» видано посвідчення від 07.02.2020 № 1388 на проведення перевірки приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ПРОПЕРТІ», , за адресою: вул. Радистів, 76 у Деснянському районі м. Києва.

Відповідно до цього посвідчення, яке долучено позивачем до матеріалів справи, планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ПРОПЕРТІ» доручено провести у період з 10.02.2020 по 21.02.2020, головним інспектором відділу ПБ УЗНС ГУ ДСНС України у м. Києві Петренком С.М. та провідним інспектором відділу ЗНС Деснянського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві Верченком В.Р. щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері пожежної та техногенної безпеки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ПРОПЕРТІ»

Перед початком здійснення перевірки державним інспектором надано/пред`явлено посвідчення на проведення перевірки від 07.02.2020 № 1388 та службове посвідчення, яке засвідчує особу перевіряючого, копію якого 21.02.2020 отримала відповідальна особа Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ПРОПЕРТІ», про що зроблено відповідну відмітку в посвідченні № 1388.

За результатами перевірки, яка була проведена з 10.02.2020 по 21.02.2020, Деснянським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві складено акт від 21.02.2020 №175, яким встановлено наступні порушення (з урахуванням роз`яснень позивача стосовно порушень, які можуть призвести до загрози життю і здоров`ю людей):

1. Не розроблена та не навішена на видному місці схема руху транспорту (вказати розміщення будівель, водоймищ, пожежних гідрантів) (Розділ III, п. 1.15 «Правила пожежної безпеки в Україні» (далі- ППБУ).

2. Не проведений замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (Розділ IV, п. 1.20. ППБУ).

3. Початок використання суб'єктами господарювання приміщень здійснюється без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (пункт 2 статті 57 Кодексу цивільного захисту України) (далі - КЦЗУ) .

4. Посадові особи не пройшли навчання з питань пожежної безпеки (Розділ IІ, п. 3. ППБУ).

5. Територія об'єкта не своєчасно прибирається від горючих відходів (Розділ III, п. 1.4. ППБУ).

6. Розетки, вимикачі освітлення встановлені на горючих основах (конструкціях) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0, 01 метра (меблевий цех, СТО-9,10 бокс, СТО-8 бокс, приміщення охорони) (Глава 1 Розділ IV, п. 1.17. ППБУ).

7. Електрощитки повинні бути оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарату захисту (Розділ IV, п. 1.16. ППБУ).

8. Електрична проводка прокладена по горючим конструкціям (меблевий цех, СТО-9,10 бокс, СТО-8 бокс, приміщення охорони) (Розділ IV, п. 1.12. ППБУ).

9. Приміщення різного призначення не відокремлено між собою протипожежними перешкодами (стінами, перегородками перекриттями, вікнами дверима) в порушенні п.п. 6.2., 6.4., 6.17. ДБН В.1.1-7 «Пожежна безпека об'єктів будівництва. Загальні вимоги» (Розділ IІІ п.п. 2.3, 2.23. ППБУ).

10. Допускається підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи (Розділ IV, п. 1.18. ППБУ).

11. В приміщеннях допускається зберігання ємностей з ГР (мастило, бензин) (СТО-9,10 бокс, СТО-8 бокс) (Розділ III, п. 1.13. ППБУ).

12. Для забезпечення постійної надійності роботи пристроїв блискавкозахисту щорічно не провадиться перевірка та огляд всіх пристроїв блискавкозахисту відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд» (Розділ IV, п. 1.18. ППБУ).

13. Допускається використання світильників з лампами розжарювання без захисного суцільного скла (ковпаків) (всі приміщення) (Розділ IV, п. 1.18.ППБУ).

14. В приміщеннях, на видних місцях не вивішені інструкції про заходи пожежної безпеки та таблички із зазначенням осіб, відповідальних за протипожежний стан та таблички із зазначенням телефону для виклику пожежної охорони (Розділ II, п. 4. ППБУ).

15. Стіни на шляхах евакуації в приміщеннях (меблевий цех) опоряджені (облицювання горючими матеріалами (вагонка), в порушенні п. 7.3.3 ДБН В.1.1-7 «Пожежна безпека об'єктів будівництва. Загальні вимоги» (Розділ III, п.п. 2.17., 2.31. ППБУ).

16. Приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности» (Розділ IІ, п. 8. ППБУ).

17. Не проводиться технічне обслуговування наявних вогнегасників (Розділ V, п. 3.17. ППБУ).

18. Приміщення не в повній мірі забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) (Розділ V, п. 3.6. ППБУ).

19. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в приміщеннях не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (Розділ IV, п. 1.6. ППБУ).

20. В приміщеннях допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 метру від електроустаткування та під електрощитками (Розділ IV, п. 1.18. ППБУ).

21. У приміщеннях допускається експлуатація тимчасових дільниць електромережі та подовжувачі (Розділ IV, п.п. 1.8, 1.18. ППБУ).

22. Приміщення не обладнані автоматичною системою пожежної сигналізації відповідно до додатку А.1 ДБН В.2.5.56:2014 «Системи протипожежного захисту» (Розділ V, п.1.2. ППБУ).

23. Приміщення не обладнані системами оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей відповідно до додатку А.1 ДБН В.2.5.56:2014 «Системи протипожежного захисту» (Розділ V, п. 1.2. ППБУ).

24. Приміщення не обладнані автоматичною системою пожежогасіння відповідно до п. 14.1. додаток А.1 ДБН В.2.5.56:2014 «Системи протипожежного захисту (СТО-9,10 бокс, СТО-8 бокс, складське приміщення №13) (Розділ V, п. 1.2. ППБУ).

25. Ширина проходів та місця штабельного зберігання в складських приміщеннях та складах не позначені обмежувальними лініями, нанесеними на підлозі, які бобре видно (Розділ VІ, п. 9.1 ППБУ).

26. Ширино проходів між штабелями менше 1 метру (складське приміщення №13) (Розділ VІ, п. 9.1., підпункту 7 ППБУ).

27. Для всіх приміщень складського та виробничого призначення не визначені категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» (далі - НПАОП 40.1-1.32-01), які необхідно позначити на вхідних дверях до приміщення (Розділ ІІІ, п. 2.9. ППБУ).

28. Територія не забезпечена зовнішнім протилежним водопостачанням (Розділ V, п. 2.1. ППБУ).

29. Допускається зменшення нормованої протипожежної відстані від складів лісо пиломатеріалів до сусідніх будинків, споруд, територій (Розділ ІV, п. 9.5. ППБУ).

30. Евакуаційні виходи не позначені світловими покажчиками «ВИХІД» та не підключені до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення (Розділ ІІІ, п.п. 2.31., 2.32. ППБУ).

31. Наявні пожежні щити (стенд) не забезпечений наступним комплектом: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2х2 м. - 1шт., гаки - 3 шт., лопати - 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт. (Розділ V, п. 3.11. ППБУ).

32. На пожежних щитах (стендах) відсутні вказівники з їх порядковим номером та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів (Розділ V, п. 3.12. ППБУ).

33.Територія не в повному обсязі забезпечена пожежними щитами (Розділ V, п. 3.11. ППБУ).

34. Пожежна водойма не підтримується у постійній готовності (Розділ V, п. 2.18. ППБУ).

35. Не оброблено дерев'яні елементи горищних покриттів засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (Розділ IІІ, п. 2.5. ППБУ).

36. Біля місць розташування пожежних водойм повинні бути встановлені покажчики (об'ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світло відбивних покриттів) з нанесеними на них: літерним індексом ПВ, цифровими значеннями запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми (Розділ V, п. 2.19. ППБУ).

37. Працівники об'єкта не забезпечені засобами індивідуального захисту, органів дихання від зброї масового знищення з розрахунку 1 фільтрувальний протигаз та 1 респіратор на одну особу та додатково два відсотки загальної кількості працюючого персоналу (ст. 20 КЦЗУ).

38. Не розроблено організаційно-розпорядчих документів щодо забезпечення техногенної безпеки та не організовано навчання працівників діям у надзвичайних ситуаціях (ст. 20 ч. 1, п. 3,8 КЦЗУ; Розділ ІІІ, п. 2 Правил техногенної безпеки).

39. Не проведено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки (ст. 20, ч. 1, п. 8 КЦЗУ).

За результатами перевірки, провідним інспектором відділу запобігання НС Деснянського РУ ГУ ДСНС України в місті Києві Верченком В.Р. складена фототаблиця зафіксованих порушень, виявлених під час проведення позапланового заходу із здійснення державного нагляду щодо приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ПРОПЕРТІ». Фотофіксація, як допоміжний засіб документування правопорушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснена державним інспектором на підставі п. 22 cт. 67 Кодексу Цивільного захисту України.

Вважаючи вказані порушення у сферах пожежної і техногенної безпеки, а також цивільного захисту, такими, що мають за собою наслідок у вигляді застосування заходів реагування, позивач звернувся з позовом до суду.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими з огляду на наступне.

Приписами статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

У силу вимог частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно зі статтею 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, як територіальний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Приписами частин першої та другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналогічні положення викладено у приписах частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Разом з тим, згідно із статтею 69 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови, зокрема, з питань пожежної безпеки у разі, поміж іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, та з питань техногенної безпеки.

Таким чином, статтями 69 та 70 Кодексу цивільного захисту України передбачені різні санкції за порушення вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Так, у відповідності до пункту 26 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ПРОПЕРТІ», , розташованого за адресою: вул. Радистів, 76 у Деснянському районі м. Києва, є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Верховний Суд у постанові від 26.02.2020 у справі №826/7073/18 дійшов висновку про те, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов'язку у підконтрольного суб'єкта, зупинення експлуатації приміщень (об'єктів) якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

При цьому суд зазначає, що при обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи об'єкта суб'єктом владних повноважень і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами суб'єкта господарювання і публічними інтересами.

Недотримання правил у сфері техногенної та пожежної безпеки може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушуватиме конституційно закріплені права людей, зокрема тих, які перебувають регулярно в приміщенні відповідача, на безпечні умови праці та життя.

Як вбачається з характеру порушень, встановлених актом перевірки, вони є суттєвими, адже можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищення або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища. Тобто, виявленні порушення можуть кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей.

Застосування заходів реагування спрямоване не як санкція для відповідача, а виключно для забезпечення безпеки життя та здоров'я працівників та відвідувачів до підтвердження уповноваженим органом повного усунення відповідачем виявлених порушень, що були зафіксовані в акті від 21.02.2020 №175 від будь-якого ризику настання небезпечних чинників, що є цілком співмірним та відповідає ступеню можливого ризику.

З матеріалів справи вбачається, що повного усунення всіх виявлених порушень відповідачем не здійснено і кожне з порушень (зазначені вище), є небезпечним для життя і здоров'я людей.

Водночас, як зазначено вище, станом на час прийняття рішення у даній справі відповідачем не усунено виявлених порушень, що відображено в акті від 21.02.2020 №175.

При цьому, суд зазначає, що існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров'ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді, зокрема, повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та приміщень.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.12.2019 у справі №320/7019/18.

Суд звертає увагу сторін, що поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

А тому, на думку суду, не усунення вказаних в акті від 21.02.2020 №175 порушень, може завдати негативних наслідків та створити загрозу життю та здоров`ю людей, зокрема працівникам, які працюють в приміщенні будівлі відповідача за адресою: вул. Радистів, 76 у Деснянському районі м. Києва

Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Отже, саме людина, її життя і здоров`я, зокрема визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен громадянин повинен бути забезпечений безпечними для його життя і здоров`я умовами праці.

Недотримання правил у сфері техногенної та пожежної безпеки може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушує конституційно закріплені права працівників на безпечні умови для життя та праці.

Суд наголошує, що під час перевірки встановлені грубі порушення правил пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Кількість таких порушень є неважливою, так як наявність навіть одного порушення може створювати загрозу життю та здоров`ю людей.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28.02.2019 у справі №810/2400/18 (адміністративне провадження № К/9901/67046/18) та від 20.11.2018 у справі №826/1024/18 (адміністративне провадження № К/9901/61593/18).

Слід зазначити, що у відповідності до частини першої статті 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V, державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Відтак, враховуючи, що на час розгляду справи судом, відповідачем не надано суду доказів повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, вказаних в акті перевірки від від 21.02.2020 №175 в повному обсязі, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ПРОПЕРТІ», , розташованого за адресою: вул. Радистів, 76 у Деснянському районі м. Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення, із накладенням печаток на розподільчий щиток.

Окремо суд зазначає, що відповідно до положень частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» , виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

При цьому, суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІН ПРОПЕРТІ» виявлених порушень.

Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Також, такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Зазначена позиція висловлена і Верховним судом у його постановах від 28.02.2019 у справі № 810/2400/18 (адміністративне провадження № К/9901/67046/18) та від 20.11.2018 у справі № 826/1024/18 (адміністративне провадження № К/9901/61593/18).

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, при розгляді даної справи суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії».

З огляду на наведене суд надав правову оцінку визначальним доводам сторін. Відсутність у даному рішенні правової оцінки окремих доводів сторін жодним чином не відобразилось на повноті та об`єктивності дослідження судом обставин справи та не вплинуло на результат розгляду даної справи.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві задовольнити.

2. Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Проперті», , розташованого за адресою: вул. Радистів, 76 у Деснянському районі м. Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення, із накладенням печаток на розподільчий щиток.

3. Обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 13, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.