Справа № 440/7481/20
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7481/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глобинського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Глобинського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправною та скасування постанови від 26.11.2020 ВП№62799490 про звернення стягнення на заробітну плату.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність постанови про звернення стягнення на заробітну палату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки виконавче провадження відкрито на підставі скасованої вимоги. Крім того, стверджував, що у нього взагалі відсутній обов`язок по сплаті єдиного соціального внеску.

04.03.2021 до суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву у яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що обставини викладені у позовній заяві не відповідають дійсним обставинам та матеріалам виконавчого провадження, а дії відповідачем вчинені у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про виконавчу службу".

Учасники справи у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, хоча про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи положення пункту 10 частини першої статті 4, частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи.

Судом встановлено, що 09.12.2020 позивачу стало відомо про наявність постанови державного виконавця Глобинського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про звернення стягнення на заробітну плату від 26.11.2020 ВП №62799490.

Не погодившись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень, згідно статті 10 Закону України "Про виконавче провадження", є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з частинами 1, 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" обумовлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до статті 68 вказаного Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Системно аналізуючи наведенні положення, суд приходить до висновку про наявність у державного виконавця права звертати стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах.

З матеріалів справи судом встановлено, що 18.03.2020 відповідачем винесено постанову по відкриття виконавчого провадження №62799490 по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті ЄСВ в сумі 8262,54 грн на підставі вимоги ГУ ДПС у Полтавській області від 11.02.2020 №Ф-175137-51/812 У.

Вказана постанова є чинною та ніким не оскаржена.

Стосовно посилань позивача на скасування вимоги ГУ ДПС у Полтавській області від 11.02.2020 №Ф-175137-51/812 рішенням Державної податкової служби України від 27.04.2020 №14565/6199-00-08-06-01-06, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Зі змісту рішення Державної податкової служби України від 27.04.2020 №14565/6199-00-08-06-01-06 судом встановлено, що згідно даних інформаційної системи органу доході і зборів, загально суму заборгованості ОСОБА_1 станом на 31.01.2020 становить 8262,54 грн, у зв`язку з чим ГУ ДПС у Полтавській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 №Ф-175137-51/812. Однак вказана вимога направлена ОСОБА_1 з порушенням пунктів 3, 4 розділу VІ "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Водночас, зазначено, що вказане порушення не скасовує суми недоїмки по суті.

Враховуючи викладене ДПС України вирішило вимогу ГУ ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 №Ф-175137-51/812 скасувати та вважати відкликаною з дня прийняття рішення, а скаргу фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвоката) ОСОБА_1 від 21.03.2020 задовольнити частково, зобов`язати ГУ ДПС у Полтавській області сформувати та направити нову вимогу з урахуванням вищевикладеного та згідно вимог чинного законодавства.

На виконання вказаного рішення ГУ ДПС у Полтавській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 №Ф-175137-51/812 У, яку і передано на виконання до Глобинського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

Таким чином на виконанні у відповідача перебуває вимога ГУ ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 №Ф-175137-51/812 У, а не вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 №Ф-175137-51/812, як це стверджує позивач, отже виконавче провадження відкрито на підставі чинної вимоги.

Стовно доводів позивача щодо відсутності у нього обов`язків по сплаті ЄСВ, суд зазначає, що перевірка наявності чи відсутності у особи обов`язку по сплаті ЄСВ не належить компетенції Глобинського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) та має перевірятися судом або в порядку досудового вирішення спору ДПС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у відповідача підстав для винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.11.2020 ВП№62799490.

Враховуючи викладене в задоволені позовних вимог потрібно відмовити.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Глобинського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко