Справа № 640/24836/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Вінокурової І.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕВАДА-М» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕВАДА-М» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві № від 27.11.2018.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що висновки відповідача про порушення позивачем строку сплати узгодженого грошового зобов`язання є помилковими, оскільки ґрунтуються на податковому повідомленні-рішенні від 28.02.2013 № , яке скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2013 у справі № 826/15834/13-а, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2014.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не з`ясування обставин справи та не дослідження доказів, наданих до суду, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначено, що ТОВ «Левада-М» порушено терміни сплати(перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на прибуток, визначених п.57.1 ст. 57 Кодексу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зауважив, що відповідачем не враховано факт скасування постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2013 у справі № 826/15834/13-а, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2014, податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві № від 27.11.2018

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов до наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві, проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Левада-М» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по податку на прибуток за результатами якої відповідачем складено Акт від 17.09.2018 № 7090/26-15-12-12-12-36124735, яким встановлено порушення позивачем термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на прибуток задекларованої в податковій декларації з податку на прибуток підприємства.

На підставі акту перевірки від 17.09.2018 № 7090/26-15-12-12-12-36124735 відповідачем 27.11.2018 прийнято податкове повідомлення рішення №, яким до позивача за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання визначеного п. 57.1 ст. 57 ПК України застосовано штраф у розмірі 20 % в сумі 26375, 81 грн. за затримку на 1463, 1431, 1092, 1062, 691, 325 календарних днів сплати грошового зобов`язання у розмірі 131 879, 05 грн.

Позивач, вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення протиправним звернувся до суду з даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Під грошовим зобов`язанням платника податків, згідно з п.п.14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Під податковим боргом, при цьому, розуміється сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

За змістом підпунктів 1, 2 розділу ІІ «Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції.

Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

При цьому, підпунктом 3 розділу ІІ цього Порядку визначено, що протягом періоду оскарження суми грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом відповідно до Кодексу, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

Так, відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що податкова вимога може бути складена та надіслана платнику податків виключно у випадку наявності у платника податків податкового боргу, тобто узгодженого грошового зобов`язання.

Так, судом першої інстанції встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2013 у справі № 826/15834/13-а, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2014 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Левада - М» задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 28.02.2013 № 000253201 та № , прийняті ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС.

Натомість, відповідно до розрахунку штрафної санкції по оскаржуваному в межах розгляду цієї справи податковому повідомленню-рішенню останнє нараховано за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання визначеної в податковому повідомленні-рішенні від 28.02.2013 № та податковій декларації з податку на прибуток підприємства від 25.02.2014 № J01081.

З вищевикладеного вбачається, що при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 27.11.2018 відповідачем не враховано факт скасування податкового повідомлення-рішення від 28.02.2013 № судами першої та апеляційної інстанції у рамках справи № 826/15834/13-а.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до положень п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України грошове зобов`язання, визначене у податковому повідомленні-рішенні № від 27.11.2018, в силу закону вважається неузгодженим та, відповідно, не набуло статусу податкового боргу.

Згідно з пунктом 2 частини 9 розділу IV «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом МФУ від 07.04.2016 року № 422, інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до підсистеми, що забезпечує облік платежів, працівником структурного підрозділу органу ДФС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом 3-ох днів з дати отримання такого документа.

На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач був зобов`язаний забезпечити відображення результатів оскарження податкового повідомлення-рішення від 28.02.2013 № шляхом внесення до інтегрованої картки платника ТОВ «ЛЕВАДА-М» запису про оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення.

Згідно ч. 60.1.4. ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до п.4 ч. 1 розділу VI Наказу МФУ про «Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків» від 30.06.2017 року № 610, податкова вимога вважається відкликаною у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що визначення позивачу до сплати штрафу в розмірі 20 % в сумі 26 375, 81 грн. за затримку на 1463, 1431, 1092, 1062, 691, 325 календарних днів сплати грошового зобов`язання у розмірі 131 879, 05 грн. є протиправним, а відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 27.11.2018 підлягає скасуванню.

Колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального закону.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко