Справа № 1.380.2019.004734
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.004734
У Х В А Л А

17 березня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі: головуючого-судді Гулкевич І.З., секретар судового засідання Іванес Х.О., за участю : представника позивача Лучківа А.В., представника відповідача Кельбас Р.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про визнання доказів неналежними та недопустимими в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить : визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 24.05.2019 та рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 24.05.2019; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №, №, №, №, №, №, № від 24.05.2019.

Представником відповідача подано клопотання про визнання доказів неналежними та недопустимими, а саме : документи на підтвердження використання майна, що стали об`єктом перепродажу в господарській діяльності по продажу квітів.

Представником позивача подано заперечення на клопотання представника відповідача про визнання доказів неналежними та недопустимими.

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно з положеннями ч.ч.1-2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ст.76 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає, що шляхом подання до суду останніх позивач обґрунтовує власну правову пропозицію.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до положень ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі. Дотримання цього принципу вимагає від суду, який розглядає адміністративну справу, встановлення фактичних обставин справи, навіть якщо на них немає посилання сторін в їх доводах чи запереченнях, з витребуванням відповідних доказів в тому числі із власної ініціативи, що обумовлюється публічним характером спору в адміністративній справі.

Таким чином, під час розгляду спору про правомірність винесення контролюючим органом рішень, суд повинен надати належну правову оцінку усім доказам та обставинам, що стосуються предмету доказування в їх сукупному зв`язку один з одним.

Отже, враховуючи наявність у платника права заперечувати щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження своїх заперечень як на усіх стадіях податкового контролю, так і під час судового процесу, суд приходить до висновку про необхідність надання правової оцінки усім доказам та обставинам, що стосуються предмету доказування.

При цьому представником відповідача не надано до суду достатніх та належних обґрунтувань заявленого клопотання, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання доказів неналежними та недопустимими.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача.

Керуючись ст. ст.9, 72, 73, 76, 77, 80, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Львівській області про визнання доказів неналежними та недопустимими - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Гулкевич І.З.