Справа № 640/21680/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

16 березня 2021 року м. Київ№ 640/21680/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати ППР № 1 від 28.04.2017, № 92726-1305-2658 від 05.02.2018.

Ухвалою суду від 05.10.2020 відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У зв`язку з виявленням факту пропуску строку звернення до суду після відкриття провадження, ухвалою від 15.02.2021 позовну заяву залишено без руху.

Через канцелярію суду надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду, вмотивоване наступним:

- щодо ППР № 1 від 28.04.2017 позивач зазначає про те, що звернувся до контролюючого органу із заявою від 03.07.2017 з проханням продовжити виконання ППР, оскільки триває розгляд справи № 826/20358/16, в якій оскаржувалось тотожне за змістом ППР № 2288-1305 від 27.04.2016. Не отримавши відповіді на заяву від 03.07.2017, позивач вважав її задоволеною.

- щодо № 92726-1305-2658 від 05.02.2018 позивач звернувся до контролюючого органу із заявою від 26.10.2018 з проханням продовжити виконання ППР з аналогічних підстав.

Рішенням від 14.02.2019 у справі № 826/20358/16 позовні вимоги задоволено, ППР № 2288-1305 від 27.04.2016 визнано протиправною та скасовано.

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 26.12.2019 до контролюючого органу з проханням зняти заборгованість по земельному податку та привести у відповідність особову картку.

Листом від 21.01.2020 позивача повідомлено про приведення у відповідність чинному законодавству ІКПП позивача.

Згаданий лист розцінений позивачем як скасування ППР № 1 від 28.04.2017, № 92726-1305-2658 від 05.02.2018 до моменту отримання відповіді на адвокатський запит від 10.07.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, вказана норма містить приписи щодо наявності різних строків давності (як 1095 днів, так і 2555 днів у певних правовідносинах).

Пунктом 102.2 ст. 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Аналіз ст. 102 ПК України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.

Отже, зазначений у п. 102.1 ст. 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Оскільки норма п. 56.18 ст. 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду, такий строк визначено в п. 2 ст. 122 КАС України та становить шість місяців.

Наведений висновок узгоджується з викладеним у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19.

Наведені позивачем пояснення поважності причин пропуску строку вмотивовані суб`єктивною оцінкою результатів розгляду кожної з поданих контролюючому органу заяв.

У той же час, слід звернути увагу позивача на те, що ПК України не передбачає право платника звернутись із заявою про продовження виконання ППР, як і повноважень контролюючого органу продовжувати таке виконання. Натомість, наслідки залишення такої заяви без розгляду не регламентовані.

За змістом пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

За змістом п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, повноважень скасувати ППР за власною ініціативою контролюючого органу, окрім як на підставі закону, судового рішення або рішення органу вищого рівня, ПК України також не передбачає.

Наведене свідчить про те, що кожне ППР є самостійним актом індивідуальної дії, виконання якого контролює відповідний фіскальний орган та яке може бути скасоване або змінене у встановленому ПК України порядку.

Оскільки ППР № 1 від 28.04.2017, № 92726-1305-2658 від 05.02.2018 вважались позивачем скасованими без належних на те підстав, такі посилання є лише домислами, які позбавлені раціональних підстав, що виключає передумови для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 3 ст. 123 КАС України).

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Резюмуючи наведене, викладені позивачем причини пропуску строку звернення до суду слід визнати неповажними, а позов залишити без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241- 243, 256, 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без розгляду.

2. Роз`яснити, що залишення позову без розгляду не перешкоджає особі повторно звернутись до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н. М. Шевченко