Справа № 640/6559/21
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 березня 2021 року м. Київ № 640/6559/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 про визнання протиправними дій. зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

1) визнати дії Кличка В.В. протиправними, зловживанням владою, самоправством, посяганням на права і свободи, честь і гідність, волю громадян України, старшого покоління - Ветеранів України, хто життя віддав, кровопроливав, відбудовував Україну, розвивав Україну;

2) визнати всенародну вимогу - Волю багатомільйонного народу України, громадян старшого покоління, обов`язком для будь-якої влади в Україні та у суворому порядку, повернути м. Києву - Герою проспект М.Ф. Ватутіна до Дня перемоги;

3) пропонуємо м. Києву перейменувати вул. Московську на вул. Р. Шухевича у центр м. Києва від метро Арсенальна;

4) визнати в діях Київради повну зневагу до Ветеранів України - громадян старшого покоління, які віддали життя, кров проливали, Україну відбудовували, будували, захищали право на волю і гідне життя в України;

5) визнати в діях Держави України в особі Київради - В. Кличка: повну зневагу до народу України - носія влади; громадян старшого покоління, Ветеранів України - Героїв, які свідомо віддавали життя і здоров`я, кров проливали, мир захищали, мирне життя будували;

6) визнати дії Київради в особі В. Кличка злочином проти людяності в Державі Україні, геноцидом, узурпатором влади, замахом на волю, права і свободи Героїв - Ветеранів України;

7) повернути м. Києву назву проспекту М.Ф. Ватутіна, права і свободи, волю Ветеранів в Україні - народу, носію влади;

8) зобов`язати Державу Україну, її законодавчу і виконавчу владу не знищувати Україну безправ`ям і беззаконням, зловживанням владою, геноцидом, бездіяльністю і безвідповідальністю; не знищувати пам`ять і подвиг Ветеранів ВВВ - Героїв, які віддали своє життя, проливали кров, помирали за життя наших людей, за майбутнє, за мирні землі, за нас;

9) не знищувати історію людства, історію ВВВ, історію відбудови України, історію розбудови України, історію здобутків України, історію аварії планетарного масштабу на ЧАЕС у 1986 році; історію Героїв нового народу України.

Пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно з частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Поряд з цим, статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача містять ознаки заяви про злочин з боку органів державної влади та не можуть бути вирішені в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу, що сама лише участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції.

Також, суд звертає увагу, що в одній з позовних вимог позивач просить суд зобов`язати ВР України, Президента України, ГП України, ДБР України, АКБ України, СБ України, Раду НБО України розслідувати факти протиправних - злочинних дій КМ України - центрального виконавчого органу влади, його посадових і службових осіб у сфері професійної діяльності, та стягнути моральну шкоду за матеріалами вказаної справи 1000000,00 грн за злочини проти прав інваліда І групи в Україні - дискримінацією права і т.д.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем у позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Згідно з частиною шостою статті 21 та частиною четвертою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, а у суду в даному випадку відсутні підстави для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Керуючись статтями 21, 169, 172, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу.

Суддя Н.Г. Вєкуа