Справа № 600/924/20-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/924/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

15 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року (ухвалене у м. Чернівці 22.10.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, третя особа - Головне управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, третя особа - Головне управління ДПС у Чернівецькій області, у якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком до страхового стажу періодів з 06.12.1993 по 01.04.2003 та з 01.04.2003 по 29.03.2020, відповідно до довідки ДПС;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням страхового стажу з 06.12.1993 по 01.04.2003 та з 01.04.2003 по 29.03.2020, відповідно до довідки ДПС.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.10.2020 позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, яка полягає у незарахуванні періодів підприємницької діяльності з 01.01.1998 - 31.12.2002 до страхового стажу ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати періоди підприємницької діяльності з 01.01.1998 по 31.12.2002до страхового стажу ОСОБА_1 ;

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, яка полягає у неналежному дослідженні та безпідставному неврахуванні під час призначення пенсії ОСОБА_1 за віком усіх документів, які дають підстави для зарахування періодів здійснення підприємницької діяльності з 06.12.1993 по 31.12.1997, з 01.01.2003 по 29.03.2020 до страхового стажу;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області провести перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 з 06.12.1993 по 31.12.1997, з 01.01.2003 по 29.03.2020, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та провести відповідний перерахунок пенсії.

- в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.10.2020 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно документів електронної пенсійної справи позивач з 06.12.1993 по 31.03.2003 здійснював діяльність на загальній системі оподаткування та з 01.04.2003 здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування. Відповідач вказав про відсутність інформації щодо сплати страхових внесків позивачем за період з 06.12.1993 по 31.03.2003. Також відповідач вказує на відсутність інформації про подання позивачем звітності за формою Індивідуальні відомості про застраховану особу (ІНДАНІ-СПД) до Пенсійного фонду України за період здійснення підприємницької діяльності з 2003 по 2007 роки. Відповідач зазначив, що відомості, які були подані застрахованою особою з 2010 по 2017 рік та за період з 2018 по 2020 рік відповідають інформації ГУ ДПС у Чернівецькій області. Також, згідно картки особового рахунку позивача в ЦС ОССВ ІКІС ПФУ станом на 15.07.2020 відображається заборгованість по сплаті єдиного внеску в сумі 6678,18 грн, яка утворилась за період з липня 2018 року. Відповідач стверджує, що після погашення заборгованості відображатиметься інформація щодо сплати страхових внесків, а вказаний період буде зараховано до страхового стажу позивача.

Позивач та третя особа не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно довідки Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 08.05.2020 ОСОБА_1 з 06.12.1993 по 31.03.2003 здійснював діяльність на загальній системі оподаткування, з 01.04.2003 по 31.12.2005 здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування шляхом отримання свідоцтва платника єдиного податку та сплачував податок. З 01.01.2006 по 31.03.2006 позивач здійснював діяльність на загальній системі оподаткування. З 01.04.2006 здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування та сплачує єдиний податок.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 09.04.2003.

Позивач перебуває на обліку в податковому органі як платник єдиного внеску з 09.04.2003, що підтверджується інформацією наданою з облікових відомостей Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області.

Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку Серія Б №540570 від 31.05.2012 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01.01.2012 перейшов на спрощену систему оподаткування.

Матеріали справи містять банківські виписки щодо сплати страхових внесків у період з 1998 по 2002 рік, а також звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013-2020 роки та квитанції сплачених сум єдиного внеску у 2018-2020 роках.

Також у матеріалах справи містять відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 за 2004-2020 роки.

Згідно інформації Новоселицького управління Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 15.07.2020 №1117/вн/24-13-53-07 позивачем сплачено збору на загальнообов`язкове соціальне страхування з 01.10.2013 по 29.03.2020 в сумі 47487,94 грн.

Відповідно даних облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 31.12.2012 по 31.03.2020, за позивачем рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску станом на 31.03.2020 в сумі 6678,20 грн.

Згідно інформації ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та Виплати Пенсії розраховано страховий стаж позивача, який складає 27 років 11 місяці 1 днів. До страхового стажу не включено періоди з 11.06.1993 по 01.04.2003, з 31.12.2003 по 01.10.2004, з 31.12.2004 по 01.02.2005, з 28.02.2005 по 01.09.2007, з 15.10.2007 по 01.01.2008, з 31.12.2017 по 01.06.2019.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 27.05.2020 №885-828/Ж/-02/8-2400/20 надано відповідь на звернення позивача щодо призначення пенсії та повідомлено позивача, що його страховий стаж для встановлення права на пенсію складає 27 років 10 місяців 1 день, до страхового стажу не зараховано період ведення підприємницької діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2019 у зв`язку із відсутністю інформації про сплату страхових внесків в системі персоніфікованого обліку.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком до страхового стажу періодів з 06.12.1993 по 01.04.2003 та з 01.04.2003 по 29.03.2020, відповідно до довідки ДПС, а тому звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявність банківських виписок сплачених страхових внесків позивачем у період 1998 - 2002 років, дають підстави для зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача. А тому суд, в цій частині позову, вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав відповідача зарахувати періоди з 01.01.1998 - 31.12.2002 до страхового стажу позивача.

Щодо решти позовних вимог, суд наголосив, що повноваження щодо проведення перерахунку страхового стажу належать відповідачу. Разом з цим, з огляду на встановлені судом обставини даної справи, суд дійшов висновку, що з метою належного захисту прав та інтересів позивача слід зобов`язати відповідача провести перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 з 06.12.1993 по 31.12.1997, з 01.01.2003 по 29.03.2020, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні та провести відповідний перерахунок пенсії.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується будь-яка робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (Закон №1058-ІV) періоди трудової діяльності і інші періоди, які враховувалися в стаж роботи для призначення пенсії до вступу у силу даного Закону, зараховуються в страховий стаж в порядку і на умовах, передбачених раніше діючим законодавством.

Згідно п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.200 №22-1, до заяви про призначення (перерахунку) пенсії додаються документи про стаж, які визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Порядок №637).

Відповідно до Порядку №637 час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і, на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 р. зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01.07.2000 року зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності з 01.07.2000 року підтверджується даними персоніфікованого обліку.

Закон України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" набув чинності з 1 січня 2004 року. Саме з цієї дати обчислюється не трудовий, а страховий стаж, який підтверджується даними персоніфікованого обліку. Для того, щоб до трудового стажу був зарахований період підприємницької діяльності з 1992 року, необхідно подати до Пенсійного фонду України за місцем реєстрації підприємця дві довідки (до 1 травня 1993 року і з 1 травня 1993 року по 31 грудня 1995 року), згідно встановленої форми (додаток № 1 до постанови КМУ від 12.08.93 №637), при умові, що підприємець за відповідний період сплачував страхові внески.

В довідці вказується тільки період сплати і не відображається розмір сплачених внесків. Якщо в архіві Пенсійного фонду відсутні дані про сплату підприємцем страхових внесків, цей період не може бути врахований при обчисленні пенсії.

Стаття 1 Закону №1058-IV визначає страховий стаж як період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно абз.1 ч.1 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами статті 21 Закону №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

На кожну застраховану особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті).

Персональна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості: частина персональної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід) та розмір сплачених страхових внесків: ідентифікаційний номер страхувальника; рік, за який внесено відомості; розмір страхового внеску до Пенсійного фонду за відповідний місяць; сума сплачених страхових внесків до Пенсійного фонду за відповідний місяць; страховий стаж; ознака особливих умов праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні; сума заробітної плати (грошового забезпечення, доходу), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць; сума доходу (прибутку) осіб, які провадять підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Згідно з п.1 ч.2 ст.22 Закону №1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

Відповідно до ст.106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник, в якому працює позивач, так як саме воно нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З урахуванням наведеного, обчислення страхового стажу провадиться на підставі даних системи персоніфікованого обліку, що містить помісячні відомості про сплату (або несплату) страхових внесків. Для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Встановлено, що згідно довідки Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 08.05.2020 ОСОБА_1 з 06.12.1993 по 31.03.2003 здійснював діяльність на загальній системі оподаткування

Згідно банківських виписок позивач у 1998-2002 роках, перебуваючи на загальній системі оподаткування, сплачував страхові внески. У довідці Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 08.05.2020 за період здійснення позивачем підприємницької діяльності з 06.12.1993 по 31.03.2003 вказано суми валового доходу, суми витрат та суми чистого доходу.

Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, відповідачем не надано суду підтверджень застосування до позивача фінансових санкцій за не сплату або не своєчасну сплату страхових внесків у спірних періодах, що свідчить про безпідставність висновків про несплату позивачем страхових внесків у період з 06.12.1993 по 31.03.2003, а вказані банківські документи свідчать про протилежне.

Отже, відповідач при обчислені страхового стажу позивача не врахував факт здійснення позивачем з 06.12.1993 по 31.03.2003 діяльності на загальній системі оподаткування та наявність доказів сплати позивачем страхових внесків у 1998 - 2002 роках.

Таким чином, наявні підстави для зарахування періоду з 1998 року по 2002 рік включно до страхового стажу позивача.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відсутність інформації про подання звітності до пенсійного органу не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на зарахування до страхового стажу спірного періоду, а може бути підставою для застосування, зокрема, адміністративних санкцій.

Тому, не є обґрунтованими доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду 2000-2007 років здійснення підприємницької діяльності, з підстав відсутньої інформації про подання звітності за формою Індивідуальні відомості про застраховану особу (ІНДАНІ-СПД) до Пенсійного фонду України.

Водночас, відповідач не заперечує, що згідно наданої інформації Головного управління ДПС у Чернівецькій області ОСОБА_1 сплачував щомісячно єдиний податок: з 01.04.2003 по 31.12.2003 в сумі 120 грн; з 01.01.2004 по 31.12.2005 в сумі 200 грн; з 01.04 2006 по 01.02.2011 в сумі 200 грн; з 01.03.2011 по 31.12.2011 в сумі 86 грн; з 01.01.2012 по 31.12.2012 в сумі 214,60 грн; з 01.01.2013 по 31.12.2013 в сумі 229,40 грн; з 01.01.2014 по 31.12.2015 в сумі 243,60 грн; з 01.01.2016 по 31.12.2016 в сумі 275,60 грн; з 01.01.2017 по 31.12.2017 в сумі 640 грн; з 01.01.2018 по 31.12.2018 в сумі 744,60 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 в сумі 834,60 грн; з 001.01.2020 по 01.04.2020 в сумі 944,60 грн. Також відповідач погодився, що відомості, подані застрахованою особою з 2010 по 2020 відповідають інформації ГУ ДПС у Чернівецькій області.

Згідно даних облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 31.12.2012 по 31.03.2020 станом на 31.03.2020 наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 6678,20 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі пояснив, що після сплати вказаної заборгованості до страхового стажу позивача будуть зараховані відповідні періоди. 23.09.2020 проведено зарахування коштів, яке зняло борг по сплаті страхових внесків з липня 2018 року. Тому, проведено перерахунок пенсії позивача та до страхового стажу включено період з 01.01.2018 по 31.03.2020, після перерахунку страховий стаж складає 28 років 5 місяців.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що при наявності доказів сплати позивачем страхових внесків, відповідні періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача, з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, які не можуть бути меншими, ніж мінімальний страховий внесок. У даному випадку пенсійний орган під час обрахунку страхового стажу позивача безпідставно не врахував інформацію вказану у довідці Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 08.05.2020 та не врахував доказів сплати страхових внесків у період з 1998 року по 2002 рік.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.