Справа № 613/347/21
Суддя: Уварова Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/347/21 Провадження № 2-а/613/9/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року суддя Богодухівського районного суду Харківської області Уварова Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Тризна Є.М., до Богодухівської міської ради Харківської області, Сектору державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації про скасування рішення Богодухівської міської ради про передачу у власність земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Тризни Є.М. звернулась до суду з адміністративним позовом до Богодухівської міської ради Харківської області, Сектору державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації про скасування рішення Богодухівської міської ради про передачу у власність земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування вимог посилається на те, що рішенням Богодухівського районного суду від 14.05.2018 року було зобов`язано Богодухівську міську раду розглянути її заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Незважаючи на рішення суду їй було відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що на вказану ділянку було зареєстроване право власності за іншою особою. Згодом їй стало відомо, що право власності на ділянку на підставі рішення державного реєстратора від 17.04.2018 року зареєстровано за ОСОБА_2 .

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом накладення арешту на зареєстровану за ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер: :00:001:0216, розташовану по АДРЕСА_1 .

Розглянувши позовну заяву та заяву про забезпечення позову, суддя приходить до такого.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, перелік яких наведено в цій статті. Відповідно до ч.3 ст.19 КАС України, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Так, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У цій справі позивач оскаржує не рішення міської ради про відмову у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою, а рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки та рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за третьою особою, фактично оспорюючи право власності цієї особи на нерухоме майно, та водночас посилається на порушення свого цивільного права, про що прямо зазначено в позовній заяві.

Таким чином заявлені вимоги мають розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача щодо земельної ділянки, право власності на яку зареєстровано за іншою особою, яка не заперечує законності рішення міської ради щодо передачі їй у власність тієї ж самої земельної ділянки та законності рішення державного реєстратора щодо з реєстрації за нею права власності на цю ж земельну ділянку, що свідчить про приватноправовий характер цього спору.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим, а участь у справі органу місцевого самоврядування та державного реєстратора як відповідачів (якщо позивач вважає їх винними у порушенні своїх прав) не змінює цивільно-правового характеру такого спору.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справа № 804/1097/16, від 4 грудня 2019 року у справа № 823/588/16 та інших.

Згідно з п.1 ч.1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного вбачаються підстави для відмови у відкритті провадження у даній адміністративній справі.

Також відповідно до п.3 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», сплачений ОСОБА_1 судовий збір підлягає поверненню.

Щодо заяви про забезпечення позову, слід зазначити наступне.

Вимоги до заяви про забезпечення позову визначені в статті 152 КАС України. Так, зокрема, відповідно до ч.4 ст.152 КАСУ до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.п. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 681.00 грн.

В порушення зазначеної вимоги до заяви про забезпечення позову не додано документ про сплату судового збору.

Згідно з ч.7 ст.154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статями 19, 20, 170, 152-154 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, Сектору державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації про скасування рішення Богодухівської міської ради про передачу у власність земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Повернути ОСОБА_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 сплачену суму судового збору відповідно до квитанції № 0.0..1 від 12.03.2021 у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Заяву про забезпечення позову повернути ОСОБА_1 без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя -