Справа № 825/134/17
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/134/17 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2021 року про залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, коштів за надання юридичних послуг та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення у справі № 825/134/17 за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати рішення суду від 08.08.2017 та визнати наказ від 14.12.2016 № 287-ос незаконним, нечинним, скасувати та постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Заява обґрунтована тим, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020, яку залишено без змін рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 620/3292/19, встановлено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини, відповідно до встановлених порушень наказ про виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення № 287-ос від 14.12.2016 виданий всупереч законодавству, є незаконним, нечинним та таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що встановлені обставини (порушення) у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020 не були відомі під час прийняття постанови від 08.08.2017 по справі № 825/134/17 та є нововиявленими, а тому є підставою для прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте 08.08.2017.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 825/134/17 та призначено розгляд даної заяви до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.01.2021 заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 825/134/17 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.01.2021 у адміністративній справі № 825/134/17 про залишення без розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції винесено ухвалу із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки неповно з`ясовано всі обставини у справі, а висновки суду не відповідають обставинам звернення. Скаржник зазначає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції передчасно надав оцінку зазначеним у заяві обставинам, вважаючи, що зазначені в ній підстави не могли вплинути на судове рішення ухвалене Чернігівським окружним адміністративним судом 08.08.2017, а також обставини не є такими, що не були відомі суду та скаржнику під час вирішення справи. Посилання на інші справи не містить підтверджень, що зазначені обставини в заяві за нововиявленими обставинами не є такими, що були відомі суду та скаржнику під час вирішення справи.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вважає, що судом першої інстанції винесено законне та обґрунтоване рішення.

Відповідачем заявлено клопотання про перенесення розгляду даної справи на іншу дату у зв`язку з пандемією коронавірусу, обмежувальними заходами в Україні та тим, що Постановою КМУ від 17 лютого 2021 року №104 до 30 квітня 2021 року встановлено карантинні обмеження.

Колегія суддів відмовила в задоволенні даного клопотання, оскільки воно є необґрунтованим, зокрема, відповідачем не зазначено, чому він бажає приймати участь в судовому засіданні, чим обумовлена така необхідність. Саме лише посилання на карантин не обґрунтовує та не доводить необхідності відкладення розгляду справи та неможливості здійснення її розгляду за наявними у справі матеріалами в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї. При цьому, колегія суддів наголошує, що участь сторін в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення спору по суті.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), у якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо звільнення ОСОБА_2 на підставі наказу від 14.11.2016 №261-ос із військової служби згідно з пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

визнати протиправними дії відповідача щодо виключення ОСОБА_2 із списків особового складу загону та зняття з усіх видів забезпечення на підставі наказу від 14.12.2016 №287-ос;

скасувати наказ від 14.11.2016 №261-ос про звільнення з військової служби згідно з пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (і застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас;

скасувати наказ від 14.12.2016 №287-ос про виключення ОСОБА_2 із списків особового складу загону та зняття з усіх видів забезпечення;

поновити ОСОБА_2 на посаді старшого техніка пожежної безпеки відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 );

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 7500 грн і моральну шкоду за незаконне звільнення в розмірі 200 000 грн;

стягнути з відповідача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу по час поновлення на військовій службі.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.08.2017 у справі № 825/134/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскаржувані накази прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для їхнього скасування відсутні.

Вищевказані судові рішення були залишені без змін постановою Верховного Суду від 23.01.2020.

26.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) № 287-ос від 14.12.2016 по особовому складу про виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1 незаконним, нечинним та його скасування.

Позов обґрунтовано тим, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі № 620/3292/19 встановлено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини, то відповідно до встановлених порушень наказ про виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення № 287-ос від 14.12.2016 виданий всупереч законодавству, є незаконним, нечинним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі № 620/2293/20, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання незаконним, нечинним та скасування наказу відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі № 620/2293/20, суди зазначили, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі № 620/3292/19 було встановлено, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, що полягає у невнесенні змін до пункту щодо виплати позивачу грошової компенсації вартості речового майна, яку він не отримав у період проходження військової служби, оскільки така виплата є гарантованою законом виплатою.

Тобто, Шостим апеляційним адміністративним судом у справі № 620/3292/19 досліджувався та встановлено факт бездіяльності відповідача щодо невнесення змін у наказ «По особовому складу» від 14.03.2016 № 287-ос стосовно ОСОБА_2 про виплату грошової компенсації вартості за неотримане ним речове майно.

При цьому, колегія суддів зауважила, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі № 620/3292/19 оскаржуваний наказ не визнавався протиправним.

Також, при вирішенні справи, судами було враховано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.08.2017 у справі № 825/134/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 та постановою Верховного Суду України від 23.01.2020, якими було встановлено правомірність наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) № 287-ос від 14.12.2016.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення у справі № 825/134/17 за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати рішення суду від 08.08.2017 та визнати наказ від 14.12.2016 №287-ос незаконним, нечинним, скасувати та постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Залишаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що рішення у справах № 620/2293/20 та № 825/134/17, в якій розглядається заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, прийнято між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Частиною першою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 6 ст. 361 КАС України).

Правовою підставою для перегляду вказаної ухвали суду касаційної інстанції заявник зазначив п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, відповідно до якого підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 361 КАС України).

Колегія суддів зазначає, що нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Відтак, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуте на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Під нововиявленою обставиною слід розуміти фактичну обставину, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є:

існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Разом із тим, не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

До того ж не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Колегія суддів зазначає, що процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Як убачається із пунктів 27, 28 рішення від 18.11.2004 у справі № 69529/01 «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06.12.2005 у справі № 19960/04 "Попов проти Молдови" (Popov v. Moldova) Європейський суду з прав людини вказав, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

З урахуванням наведеного, встановлення певних обставини у судовому рішенні, ухваленому пізніше ніж рішення, про перегляд за нововиявленими обставинами якого подано заяву, не може слугувати підставою для його перегляду.

Як слідує з заяви про перегляд судового рішення у справі № 825/134/17 за нововиявленими обставинами, скаржник просить скасувати рішення суду від 08.08.2017 та визнати наказ від 14.12.2016 №287-ос незаконним, нечинним, скасувати та постановити рішення про задоволення позовних вимог.

В якості підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, скаржник вказує на наявність, на його думку, обставин порушень, встановлених у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі № 620/3292/19, які не були відомі під час прийняття постанови від 08.08.2017 по справі № 825/134/17, та є підставою для прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте 08.08.2017.

В той же час, ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_1 ) до початку розгляду заяви по суті, було заявлено клопотання про залишення вказаної заяви без розгляду.

Клопотання обґрунтовано тим, що мотивувальні частини та вимоги позовної заяви ОСОБА_1 у справі № 320/2293/20 та у заяві про перегляд постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.08.2017 за нововиявленими обставинами у справі № 825/134/17 є ідентичними, оскільки питання щодо визнання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) № 287-ос від 14.12.2016 по особовому складу про виключення із списків особового складу та всіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1 незаконним, нечинним та його скасування, а саме виключення позивача із списків прикордонного загону без проведення необхідних розрахунків та здійснення гарантованих виплат вже розглядалося в судовому порядку.

Дослідивши доводи відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із тим, що рішення у справах № 620/2293/20 та № 825/134/17, в якій розглядається заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, прийнято між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому наявні підстави для залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх передчасними та такими, що зроблені із порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Частиною 4 ст. 368 КАС України передбачено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Перелік вищевказаних підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 366 КАС України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Крім випадків, визначених ст. 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Згідно із ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо:

1) позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк;

2) позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання;

3) позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

4) позивач не надав доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору у випадках, в яких законом визначено обов`язковість досудового врегулювання, або на момент звернення позивача із позовом не сплив визначений законом строк для досудового врегулювання спору;

5) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

6) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу);

7) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи;

8) якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу;

9) у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 123 КАС України передбачено, що позовна заява залишається без розгляду у випадку, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, наведеними вище положеннями чітко передбачено підстави для залишення позовної заяви (заяви про перегляд судового рішення за новоявленими обставинами) без розгляду.

Разом з тим, нормами процесуального закону не передбачено можливість залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду з підстав наявності тотожного спору з тих самих підстав та між тими ж самими сторонами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Отже, відкривши провадження у справі про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, за відсутності підстав, передбачених положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 366 КАС України, суд повинен розглянути таку заяву по суті, надавши оцінку доводам заявника та прийняти рішення, передбачене 4 ст. 368 КАС України.

Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосовано норму процесуального права в частині залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про залишення заяви про перегляд постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.08.2017 у справі № 825/134/17 за нововиявленими обставинами без розгляду, що вчинено із порушенням норм процесуального права, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 366, 368 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2021 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, коштів за надання юридичних послуг та моральної шкоди направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 16 березня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев