Справа № 640/18865/18
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 березня 2021 року

м. Київ

справа № 640/18865/18

адміністративне провадження № К/9901/6131/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у справі № 640/18865/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просив:

визнати протиправними:

- вчинені відповідачем дії і прийняті ним рішення про обмеження максимальним розміром (фактично - розмірами, встановленими на виконання постанови від 17.10.2017 і рішення від 13.03.2018 Дніпровського районного суду м. Києва в адміністративній справі №755/1412/17) та зменшення на раніше отримані суми щомісячної 54% надбавки за виконання особливо важливих завдань розмірів перерахованої в липні 2018 року на підставі довідки МВС України від 15 березня 2018 року №22/6-22/6-4737 моєї пенсії за період з 1 січня 2016 року, а також щодо відкладення проведення виплати перерахованої пенсії за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2017 року на 2019-2020 роки з обґрунтуванням при цьому своїх протиправних дії та рішення підзаконним нормативно-правовим актом - постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року № 103, який з даного питання не відповідає відповідним нормам Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Кодексу адміністративного судочинства України і Закону України "Про виконавче провадження", та відсутністю коштів з державного бюджету України;

- бездіяльність відповідача в нездійсненні за зверненнями позивача виплати перерахованої в липні 2018 року на підставі довідки МВС України від 15 березня 2018 року № 22/6-4737 пенсії без обмеження максимальним розміром та врахування при цьому постанови від 17.10.2017 і рішення від 13.03.2018 Дніпровського районного суду м. Києва в подібній адміністративній справі №755/14112/17 в частині проведення виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру, а також у непроведенні протягом тривалого часу в порушення вимог Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Кодексу адміністративного судочинства України і Закону України "Про виконавче провадження" доплати за перерахованою за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2017 року і частково виплаченою в обмеженому розмірі пенсії за період з 1 січня 2018 року;

Зобов`язати відповідача здійснити (здійснювати) позивачу без обмеження максимальним (граничним) розміром та зменшення на отримані суми щомісячної 54% надбавки за виконання особливо важливих завдань виплати перерахованої пенсії і доплату до раніше проведених пенсійних виплат з урахуванням установлених за наслідками проведеного в липні 2018 року на підставі довідки МВС України від 15 березня 2018 року №22/6-4737 розмірів перерахованої пенсії за вислугу років, починаючи з 1 січня 2016 року і враховуючи при цьому такі розміри перерахованої пенсії: з 1 січня до 31 квітня 2016 року - на суму 19810,61 грн., з 1 травня до 30 листопада 2016 року - на суму 19827,41 грн., з 1 грудня 2016 року до 30 квітня 2017 року - на суму 19862,51 грн., з 1 травня до 30 вересня 2017 року - на суму 19882,01 грн., з 1 жовтня 2017 року - на суму 19924,01 грн. і далі - з подальшим урахуванням без будь-яких обмежень збільшених розмірів розрахованої пенсії через збільшення її окремих складових, у тому числі у зв`язку з підвищенням прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, що постійно змінюються і автоматично впливають на розміри окремих складових пенсії;

Зобов`язати відповідача здійснити позивачу одноразову виплату донарахованої пенсії за весь період з 1 січня 2016 року і до початку здійснення виплати пенсії без обмеження максимальним (граничним) розміром з урахуванням при цьому установлених за наслідками проведеного в липні 2018 року на підставі довідки МВС України від 15.03.2018 №22/6-4737 розмірів перерахованої пенсії і раніше здійснених виплат та без урахування сум виплаченої щомісячної 54% надбавки за виконання особливо важливих завдань за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року. Зазначену одноразову виплату здійснити з дотриманням відповідних вимог з даного питання Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, Кодексу адміністративного судочинства України і Закону України "Про виконавче провадження";

Зобов`язати відповідача утриматися в подальшому від порушення законних пенсійних прав та інтересів позивача, у тому числі шляхом обмеження правомірно розрахованих розмірів перерахованої пенсії максимальним (граничним) розміром та відкладення проведення належних пенсійних виплат на наступні року на підставі підзаконних нормативно-правових актів, які відповідають Конституції та законам України, і за умови виділення коштів з Державного бюджету України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії у повному обсязі на підставі довідки, виданої Міністерством внутрішніх справ України від 15 березня 2018 року №22/6/4737, з 01 січня 2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у повному обсязі без зменшення суми підвищення за 2018 та 2019 роки з урахуванням довідки, виданої Міністерством внутрішніх справ України від 15 березня 2018 року №22/6/4737, з урахуванням вже виплаченого.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 на підставі довідки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 22/6-4737.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 на підставі довідки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 22/6-4737, з врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року в справі № 640/18865/18.

Вважаючи зазначену ухвалу такою, що постановлена з порушенням вимог процесуального права, без урахування фактичних обставин та матеріальних норм, позивач оскаржив її в касаційному порядку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною третьою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зі змісту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, вбачається що, вона є чіткою і зрозумілою, терміни вжиті у ній відповідають змісту згідно законодавства України, ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають, текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу питання, що вирішувалось судом.

Положеннями ч. 1 ст. 254 КАС України передбачено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Відтак, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку як незрозумілість судового рішення, можливість неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу.

Також роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його нерозуміння під час виконання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року по справі №640/18865/18 є цілком зрозумілою та не потребує роз`яснення.

З мотивувальної та резолютивної частин постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що її текст труднощів для розуміння не викликає, суть її ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом її роз`яснення не потребує.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції правильно застосував положення статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись частиною другою статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у справі № 640/18865/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик А.І. Рибачук