Справа № 826/16000/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Київ № 826/16000/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича 2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» Кадирова В.В. (далі - відповідач 1, уповноважена особа) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2, Фонд), в якій просить:

1) визнати незаконними дії уповноваженої особи щодо обмеження операцій з виплати грошових коштів ОСОБА_1 за договором банківського вкладу від 21 січня 2015 року №004-09077-210115;

2) визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі 188 000, 00 грн на підставі договору від 21 січня 2015 року №004-09077-210115 в порядку визначеному чинним законодавством;

3) зобов`язати уповноважену особу виплатити ОСОБА_1 грошові кошти за договором банківського вкладу від 21 січня 2015 року №004-09077-210115 у сумі в межах граничної суми відшкодування, але не менше ніж 188 000, 00 грн;

4) зобов`язати уповноважену особу включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі 188 000, 00 грн на підставі договору від 21 січня 2015 року №004-09077-210115 в порядку визначеному чинним законодавством;

5) зобов`язати Фонд включити в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду ОСОБА_1 щодо відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі в межах граничної суми відшкодування, але не менше ніж 188 000, 00 грн на підставі договору від 21 січня 2015 року №004-09077-210115;

6) зобов`язати Фонд затвердити загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду, який повинен містити відомості про ОСОБА_1 щодо відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі в межах граничної суми відшкодування, але не менше ніж 188 000, 00 грн на підставі договору від 21 січня 2015 року №004-09077-210115;

7) зобов`язати Фонд вчинити дії, щодо виплати грошових коштів у розмірі, визначеному частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що розміщенні за договором банківського вкладу у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 відповідно до процедури визначеної законом.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у зв`язку з неправомірними діями Фонду щодо обмеження операцій з виплати банківського вкладу ОСОБА_1 , строк якого закінчився до запровадження тимчасової адміністрації, а також бездіяльністю щодо включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2015 року (суддя ОСОБА_2 ) відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

23 жовтня 2020 року представником Фонду подані письмові заперечення по справі, у яких зазначено, що у переданому уповноваженою особою переліку включено дані про позивача із розрахунковою сумою 3 575, 06 грн. Фондом враховану цю інформацію при складанні Загального реєстру та передано зазначену інформацію до банку - агенту. Таким чином, Фонд виконав свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі.

Протокольною ухвалою суду від 26 жовтня 2015 року прийнято до розгляду клопотання позивача про збільшення позовних вимог, зокрема:

1) визнати незаконними дії уповноваженої особи щодо обмеження операцій з виплати грошових коштів ОСОБА_1 за договором банківського вкладу від 21 січня 2015 року №004-09077-210115, строк дії якого закінчився, договором банківського рахунку від 24 травня 2013 року №001-04518-240513, договором банківського рахунку від 19 січня 2015 року №001-09077-190115;

2) визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі 191 570, 26 грн (188 000, 00 грн на підставі договору банківського вкладу від 21 січня 2015 року №004-09077-210115; 3 469, 87 грн на підставі договору банківського рахунку від 24 травня 2013 року №001-04518-240513; 100, 39 грн на підставі договору банківського рахунку від 19 січня 2015 року №001-09077-190115) в порядку визначеному чинним законодавством;

3) зобов`язати уповноважену особу виплатити ОСОБА_1 грошові кошти за договором банківського вкладу від 21 січня 2015 року №004-09077-210115, договором банківського рахунку від 24 травня 2013 року №001-04518-240513, договором банківського рахунку від 19 січня 2015 року №001-09077-190115 у сумі в межах граничної суми відшкодування, але не менше ніж 191 570, 26 грн;

4) зобов`язати уповноважену особу включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі граничної суми відшкодування, але не менше 191 570, 26 грн на підставі договору від 21 січня 2015 року №004-09077-210115, договору банківського рахунку від 24 травня 2013 року №001-04518-240513, договору банківського рахунку від 19 січня 2015 року №001-09077-190115, в порядку визначеному чинним законодавством;

5) зобов`язати Фонд включити в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду ОСОБА_1 щодо відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі в межах граничної суми відшкодування, але не менше ніж 191 570, 26 грн на підставі договору від 21 січня 2015 року №004-09077-210115, договору банківського рахунку від 24 травня 2013 року №001-04518-240513, договору банківського рахунку від 19 січня 2015 року №001-09077-190115;

6) зобов`язати Фонд затвердити загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду, який повинен містити відомості про ОСОБА_1 щодо відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі в межах граничної суми відшкодування, але не менше ніж 191 570, 26 грн на підставі договору від 21 січня 2015 року №004-09077-210115, договору банківського рахунку від 24 травня 2013 року №001-04518-240513, договору банківського рахунку від 19 січня 2015 року №001-09077-190115;

7) зобов`язати Фонд вчинити дії, щодо виплати грошових коштів у розмірі, визначеному частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що розміщенні за договором банківського вкладу у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 відповідно до процедури визначеної Законом України «Про гарантування вкладів фізичних осіб».

17 грудня 2015 року уповноваженої особою подані письмові заперечення проти адміністративного позову у яких зазначено, що він діяв виключно у межах повноважень, наданих статтями 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів» з дотриманням встановленого принципу щодо найменших збитків для вкладників, та мав усі законні підстави щодо тимчасового обмеження операцій щодо виплат суми відшкодування позивачеві за договором банківського вкладу (депозиту) та банківського рахунку.

31 березня 2016 року від уповноваженої особи надійшли додаткові заперечення проти адміністративного позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2016 року (суддя ОСОБА_2 ) зупинено провадження в адміністративній справі №826/16000/15 до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України за результатом розгляду у справі № 1-26/2016 (№ 2-4/2016) за поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року.

02 червня 2020 року (вх. №03-14/74992/20) на адресу суду надійшла заява представника позивача про поновлення провадження у справі, яка аргументована наявністю рішення Верховного Суду у справі №826/24755/15 за позовом ОСОБА_3 до Фонду, уповноваженої особи про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, спір у якому є ідентичним заявленому у даній справі, а тому, відсутністю підстав та доцільність подальшого зупинення провадження у справі.

На підставі розпорядження керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2020 року №134, в порядку пункту 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу № 826/16000/15 передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2020 року у справі визначено головуючого суддю ОСОБА_4 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2020 року адміністративну справу прийнято до провадження, поновлено провадження та вирішено її подальший розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У С Т А Н О В И В:

21 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №004-09077-210115 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у гривнях, згідно якого банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 , сума вкладу 188 000, 00 грн. Зарахування вкладу здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору.

Додатковою угодою від 26 лютого 2015 року №1 до договору від 21 січня 2015 року №004-09077-210115 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у гривнях внесені зміни, зокрема, сторони домовились, що нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченні строку розміщення вкладу або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_2 , відкритий в установі банку. Вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в пункті 1.3 даного договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_2 , відкритий в установі банку.

Відповідно до платіжного доручення від 21 січня 2015 року № 44692816, грошові кошти в розмірі 188 000, 00 грн надійшли на рахунок позивача від ОСОБА_5 .

Також встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу.

В подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» від 08 квітня 2015 року № 71 до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02 березня 2015 року № 51 внесено зміни, а саме: викладено пункт 2 цього рішення у такій редакції: «Тимчасову адміністрацію запровадити строком на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» від 03 серпня 2015 року № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» від 02 жовтня 2015 року № 664, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 02 жовтня 2015 року № 181.

Відповідно до вказаного рішення розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року та призначено Уповноважену особу Фонду - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.

Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 20 лютого 2017 року № 619, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки до 04 жовтня 2019 року.

Відповідно до даного рішення продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Кадирова В.В. на два роки до 04 жовтня 2019 року.

Також встановлено, що після початку процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на офіційному веб-сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) розміщено оголошення, що Фонд гарантування розпочне виплати вкладникам АТ «Дельта Банк» за Загальним реєстром (не залежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 08 жовтня 2015 року.

Разом з цим, комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями акціонерного товариства «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав встановлених законом.

На час перевірки, Уповноваженою особою було прийнято рішення щодо встановлення обмежень по операціям щодо виплат за вкладом позивача, на підставі пункту 3 частини другої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За результатами перевірки Уповноваженою особою виявлено ознаки нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами банку після 16 січня 2015 року.

Наказом Уповноваженої особи від 16 вересня 2015 року № 813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у тому числі щодо договору від 21 січня 2015 року №004-09077-210115 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у гривнях, укладеного позивачем з ПАТ «Дельта Банк». Дії щодо виявлення договорів, що є нікчемними, здійснювала комісія з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується протоколом засідання від 15 вересня 2015 року.

Відповідач дійшов висновку про нікчемність вказаного договору, оскільки кошти на банківський вкладний (депозитний) рахунок надійшли з банківського рахунку іншої особи ОСОБА_5 відкритого в ПАТ «Дельта Банк», що на думку відповідача свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів, що перевищують суми гарантованого відшкодування.

Як зазначила позивач, нею була подана заява на ім`я Уповноваженої особи, в якій вона просила Фонд виплатити належну гарантовану суму відшкодування та включити до Загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на суму 188 000, 00 грн та Уповноважену особу включити заявника до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Однак, позивач не отримав гарантованої суми та не отримав відповіді на свою заяву.

У той же час, листом від 08 липня 2015 року №5-3033731 Фонд повідомив позивача про те, що за рахунками, відкритими на її ім`я операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації.

Вказані обставини зумовили звернення позивача до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Суд зазначає, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. Слід зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10,00 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200 000, 00 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фонду відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн.; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; 6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

Відповідно до положень статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Частина третя статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції, станом на дату укладення договору банківського вкладу, визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З аналізу вищенаведеного слідує, що уповноважена особа Фонду дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

Уповноважена особа Фонду вважала нікчемним договір банківського рахунку між банком і позивачем з підстави, передбаченої пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим, суд зазначає, що Уповноважена особа не довела належними та допустимими доказами те, що у момент укладення договору банківського вкладу та здійснення транзакції ПАТ «Дельта Банк» щодо зарахування суми коштів на поточний рахунок, позивач отримав перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував, у чому така перевага полягала.

Відповідно до статті 1062 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку за договором банківського вкладу у випадках перерахування коштів на її користь іншою особою.

Постанова Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних» відповідно до положень статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача про встановлені для ПАТ «Дельта Банк» обмеження Уповноваженою особою не надано. При цьому невиконання посадовими особами Банку приписів постанови НБУ про віднесення банку до категорії проблемних не може бути саме по собі підставою для висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) саме відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доводи відповідача про те, що переваги від укладення договору банківського вкладу полягають в можливості отримання платником - ініціатором перерахунку коштів, як кредитором, за рахунок позивача суми відшкодування більшої, ніж передбачено законом, а також отримання її позачергово та раніше за інших кредиторів банку, судом касаційної інстанції сприймаються критично, оскільки останні фактично є припущеннями Уповноваженої особи, в той же час, жодних доказів на підтвердження зобов`язання позивача повернути кошти ініціатору відповідного перерахунку після отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду, надано не було.

Як вбачається із матеріалів справи, 21 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 004-09077-210115 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у гривнях.

Відповідно до платіжного доручення від 21 січня 2015 року № 44692816 на рахунок позивачки № НОМЕР_1 з рахунку № НОМЕР_3 здійснено переказ коштів у розмірі 188 000, грн.

Суд зазначає, що укладення зазначеного договору й зарахування коштів на рахунок позивачки відбулись до початку віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації у банку (03 березня 2015 року).

Отже, кошти розміщено на рахунку ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Водночас, відповідачем не наведено правових підстав для невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд також вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції, що забороняється зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третіх осіб, оскільки чинне законодавство передбачає можливість зарахування коштів на вкладний депозитний рахунок від іншої особи, що не суперечить положенням пункту 10.19 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492.

Водночас, відповідач не довів, що у момент укладення договору банківського вкладу та здійснення транзакції ПАТ «Дельта Банк» щодо зарахування суми коштів на депозитний рахунок, позивачка отримала перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував, у чому така перевага полягала.

Таким чином, оскільки вклад розміщено на рахунку ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації (03 березня 2015 року), тому позивачка підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, відповідач не навів правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постанова Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», відповідно до положень статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача про встановлені для ПАТ «Дельта Банк» обмеження відповідачем не надано.

При цьому, здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією № 492 та договорами з відповідними клієнтами банку.

Суд приходить до висновку, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» не доведено наявності правових підстав для невключення позивачки до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, ОСОБА_1 є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад розміщено на рахунку в ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому вона підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» не наведено правових підстав для невключення позивачки до переліку вкладників ПАТ «Дельта банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим, суд зауважує, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 823 від 26 травня 2016 року внесено зміни до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14. Пункт 5 розділу ІІ вказаного Положення викладено у новій редакції, зокрема, останнім абзацом визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктом 2 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами Фонд складає на підставі переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення, що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Враховуючи зазначені зміни, суд дійшов висновку про те, що то належним способом захисту порушеного права позивачки буде зобов`язання відповідача надати до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків для затвердження у реєстрі відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» переліку рахунків, за якими ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк» за договором банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у гривнях № 004-09077-210115 від 21 січня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» у сумі 188 000, 00 грн за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 826/4703/16 та у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 826/25008/15.

При цьому, позовні вимоги в частині, що стосуються Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не отримував ні переліку вкладників з відомостями про позивачку, ні додаткової інформації про неї, як вкладника, на кошти якого поширюються гарантії Фонду, а тому відсутні підстави для висновку про порушення Фондом прав позивачки.

Крім того, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідачів за договорами банківського рахунку від 24 травня 2013 року №001-04518-240513 та від 19 січня 2015 року №001-09077-190115 та зобов`язання вчинити певні дії, суд вважає передчасними, оскільки позивач не заявляла свої вимоги до уповноваженої особи з приводу відшкодування коштів за вказаними рахунками, відмови не отримувала, а тому її права та законні інтереси уповноваженою особою не порушувались.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо обмеження операцій з виплати грошових коштів ОСОБА_1 за договором банківського вкладу від 21 січня 2015 року №004-09077-210115.

3. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 188 000, 00 грн на підставі договору банківського вкладу від 21 січня 2015 року №004-09077-210115.

4. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надати до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків для затвердження у реєстрі відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переліку рахунків, за якими ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за договором банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у гривнях від 21 січня 2015 року №004-09077-210115, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» у сумі 188 000, 00 грн за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у сумі 170, 52 грн (сто сімдесят гривень п`ятдесят дві копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач 1: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович (адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б);

Відповідач 2: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17).

Суддя Є.В. Аблов