Справа № 580/5914/20
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року справа № 580/5914/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - Головне управління, відповідача), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.11.2020 № № 7070707, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 17000 грн за порушення ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомленні-рішення від 04.11.2020 № 7080707, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 17000 грн за порушення ч. 4 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.11.2020 №7090707, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 5100 грн за порушення п. 11 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.11.2020 № 7100707, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 5322 грн за порушення п.12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивач не погоджується з доводами, викладеними в акті перевірки та з його висновками, на підставі якого було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки вини є безпідставними і помилковими, зробленими на підставі неповного з`ясування і дослідження всіх обставин, що мають значення для формування об`єктивних висновків.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 позовну заяву ФОП ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк, протягом якого можуть бути усунуті недоліки, вказані у даній ухвалі.

14 січня 2021 року представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на 15.02.2021.

10 лютого 2021 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що контролюючим органом було проведено фактичну перевірку позивача, за результатами якої встановлено порушення відповідачем пунктів 11, 12 статті 3 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". На підставі вказаних висновків, контролюючим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

11 лютого 2021 року позивач подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15 лютого 2021 року представник відповідача подав до суду клопотання перенесення судового засідання на іншу дату.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року розгляд справи по суті відкладено, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.02.2021 о 15 год 00 хв.

25 лютого 2021 року позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача за наявними у справі матеріалами, представник відповідача - клопотання, в якому зазначив, що не заперечує проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Усною хвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.02.2021, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 09.10.2009 року, про що включені відповідні відомості до реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі наказу Головного управління від 28.09.2020 № 1511 посадовими особами відповідача з 01.10.2020 по 09.10.2020 проведено фактичну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 , за наслідками якої складено акт фактичної перевірки № 358/93/23/07/ НОМЕР_1 від 10.10.2020, в якому зроблено висновок про порушення відповідачем положень діючого законодавства, а саме пунктів 11, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

04 листопада 2020 року на підставі акта фактичної перевірки № 358/93/23/07/ НОМЕР_1 від 10.10.2020 та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № 7070707, яким до позивача застосовано штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у сумі 17000 грн;

- № 7080707 яким до позивача застосовано штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у сумі 17000 грн;

- № 7090707 яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення закону у сфері про патентування, норм. регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 5100 грн;

- № 7100707, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 5100 грн.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 75 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із статтею 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Статтею 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як свідчать матеріали справи, у відповідача були наявні всі вищезазначені документи, які були належним чином оформлені, містили підпис керівника контролюючого органу та були скріплені печаткою, а також на законних підставах були вручені особі, яка здійснювала розрахункові операції, про свідчить підпис ОСОБА_2 на направленні на перевірку.

Щодо порушень виявлених під час фактичної перевірки, суд зазначає таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06 липня 1995 року (далі - Закон № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Пунктами 11 та 12 частини 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості;

- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

За приписами статті 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Розділом V Закону № 265/95-ВР передбачено відповідальність за порушення вимог лише цього Закону, зокрема, фінансова санкція, встановлена статтею 20 зазначеного Закону, може бути застосована до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) встановлено маркування алкогольних напоїв етикетками, контретикетками та штриховим кодом.

Алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Статтею 17 Закону №№ 481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема виробництва, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; або за такі ж дії щодо алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або підробленими марками акцизного податку.

Як свідчать матеріали справи, описовій частині Акта перевірки зазначено "....факт зберігання прозорої рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі об`ємом 5 л, заповненій на 3/4 її об`єму, без марок акцизного податку встановленого зразка, ненормованій та без супровідних документів. Особа, що проводила розрахункові операції у вищезазначеному магазині ОСОБА_2 добровільно надала зразки даної рідини на дослідження на предмет встановлення її відповідності алкогольним напоям згідно з ДСТУ. За результатом дослідження рідини, у разі встановлення фальсифікації алкогольних напоїв порушуються вимоги ч. 1 ст. 9 ЗУ № 481/95-ВР від 19.12.1995 року зі змінами та доповненнями та ч. 4 ст.11 ЗУ №481/95-ВР від 19.12.1995 року зі змінами та доповненнями".

Вказані висновки контролюючого органу спростовуються поясненнями ОСОБА_2 від 13.11.2020, в яких зазначено, що без відома позивача особисто, поставила для охолодження в вітрину холодильника свої речі, а саме 5-ти літровий бутель, який не належить ФОП ОСОБА_1 та придбавався нею для власних потреб.

Позивач наголошує, що безпосередньо фізичною особою-підприємцем в місці здійснення господарської діяльності не зберігаються фальсифіковані алкогольні напої, а вилучена рідина не вироблялася, не зберігалася, не транспортувалася, не реалізовувалася та не належить ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, в описовій частині акту фактичної перевірки зазначено про встановлення факту зберігання з метою реалізації алкогольних напоїв з порушенням встановленого законодавством порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації на загальну суму 2661 грн.

Разом з тим, у ФОП ОСОБА_1 на момент проведення фактичної перевірки були первинні бухгалтерські документи на товари, що перебували в місці торгівлі, а облік товарних запасів вівся підприємцем відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.11.2020 № № 7070707, № 7080707, № 7090707, № 7100707.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 16.03.2021.

Суддя В.О. Гаврилюк