Справа № 300/1393/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1393/20 пров. № А/857/440/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2019 року, ухвалене суддею Главач І.І. у м. Івано-Франківську за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі № 300/1393/20 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Берлі ІФ» до Головного управління ДПС у Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати:

- рішення Головного управління ДПС України в Івано-Франківській області від 20.03.2020 року № 1493936/43289693, № 1493935/43289693, № 1493932/43289693, № 1493937/43289693, № 1493931/43289693, № 1493906/43289693 щодо відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в зазначеному реєстрі податкові накладні № 665 від 18.02.2020 року на загальну суму 9702,00 грн., в тому числі ПДВ 1617,00 грн., № 763 від 20.02.2020 року на загальну суму 7895,52 грн., в тому числі ПДВ 1315,92 грн.; № 839 від 21.02.2020 року на загальну суму 2019,60 грн., в тому числі ПДВ 336,00 грн.; № 1015 від 25.02.2020 року на загальну суму 6530,40 грн., в тому числі ПДВ 1088,40 грн.; № 1079 від 27.02.2020 року на загальну суму 16119,96 грн., в тому числі ПДВ 2686,66 грн.; № 1154 від 28.02.2020 року на загальну суму 4831,80 грн., в тому числі ПДВ 805,30 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуваними рішеннями відмовлено у реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Берлі ІФ» податкових накладних № 665 від 18.02.2020 року, № 763 від 20.02.2020 року, № 839 від 21.02.2020 року; № 1015 від 25.02.2020 року; № 1079 від 27.02.2020 року; № 1154 від 28.02.2020 року з підстави ненадання платником податків договорів, первинних документів щодо постачання, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження товарів, в тому числі інвойсів, актів приймання-передачі товарів, розрахункових документів, банківських виписок. При цьому, як зазначає позивач, на повідомлення відповідача, подав документи, які підтверджують реальність та матеріальну можливість здійснення господарських операцій за зупиненими податковими накладними, у зв`язку з чим, на думку позивача, у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що у рішенні про зупинення реєстрації податкової накладної, відповідач не вказав конкретний критерій ризиковості платника податків та перелік документів, які є необхідними у цьому випадку. Аналогічно і в рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної, відповідач не вказав, чому подані платником податків документи є недостатніми для реєстрації податкових накладних.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у реєстрації податкових накладних та додає, що належним способом захисту порушеного права є скасування оскарженого рішення про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 20.03.2020 року № 1493936/43289693 про відмову в реєстрації податкової накладної № 665 від 18.02.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 20.03.2020 року № 1493935/43289693 про відмову в реєстрації податкової накладної № 763 від 20.02.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 20.03.2020 року № 1493932/43289693 про відмову в реєстрації податкової накладної № 839 від 21.02.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 20.03.2020 року № 1493937/43289693 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1015 від 25.02.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 20.03.2020 № 1493931/43289693 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1079 від 27.02.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 20.03.2020 року № 1493906/43289693 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1154 від 28.02.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені товариством з обмеженою відповідальністю «БЕРЛІ ІФ» податкові накладні № 665 від 18.02.2020 року, № 763 від 20.02.2020 року, № 839 від 21.02.2020 року, № 1015 від 25.02.2020 року, № 1079 від 27.02.2020 року, № 1154 від 28.02.2020 року.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЛІ ІФ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 12612 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, Головне управління ДПС у Івано-Франківській області, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставин справи. Відповідач також зазначає, що комісія Головного управління ДПС України у Івано-Франківській області правомірно прийняла оскаржені рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, поданих позивачем, оскільки позивач не надав копії документів, які підтверджують факт постачання тютюнових виробів та є достатні для прийняття рішення комісією ДПС про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що при здійсненні операцій за договорами поставки тютюнових виробів, ТзОВ «Берлі ІФ» склало податкові накладні № 665 від 18.02.2020 року, № 763 від 20.02.2020 року, № 839 від 21.02.2020 року, № 1015 від 25.02.2020 року, № 1079 від 27.02.2020 року, № 1154 від 28.02.2020 року, які надіслало для реєстрації в ЄРПН.

Як видно з квитанції № 1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена, відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки, податкова накладна відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

У зв`язку з чим, позивач надав письмові пояснення та копії документів на підтвердження факту постачання товару для контрагентів з проханням відновити реєстрацію податкових накладних.

Комісія Головного управління ДПС у Івано-Франківській області 20.03.2020 року прийняла рішення № 1493936/43289693, № 1493935/43289693, № 1493932/43289693, № 1493937/43289693, № 1493931/43289693, № 1493906/43289693, якими відмовила у реєстрації податкових накладних № 665 від 18.02.2020 року, № 763 від 20.02.2020 року, № 839 від 21.02.2020 року, № 1015 від 25.02.2020 року, № 1079 від 27.02.2020 року, № 1154 від 28.02.2020 року, в ЄРПН з підстави: не надання платником податків договорів, первинних документів щодо постачання, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження товарів, в тому числі інвойсів, актів приймання-передачі товарів, розрахункових документів, банківських виписок, первинних документів щодо придбання реалізованого товару.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення є неконкретизованим, відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій та свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або свідчили б про наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків, а також підстав для відмови у реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Згідно з підпунктом «а» пункту 185.1. статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1. статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з пунктом 74.3. статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 1165).

Згідно з пунктами 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

В квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено, що ПН/РК відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Критерії ризиковості платника податку передбачені Порядку № 1165.

Відповідно до пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку, платник податку може біти віднесений до ризикових платників податку, а реєстрація податкової накладної може бути зупинена, якщо у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 № 520, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 року за № 1245/34216 (далі - Порядок № 520).

Пунктом 4 Порядку № 520 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Тобто, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від визначення фіскальним органом конкретного переліку документів, який пов`язаний з видом критерію ризиковості платника податку.

Зі змісту квитанції № 1 слідує, що контролюючий орган запропонував платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Проте, контролюючий орган, відповідно до пункту 4 Порядку № 520, не вказав конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений пунктом 5 Порядку № 520, які є необхідними для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Пунктом 11 Порядку № 520 встановлено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Водночас, відповідно до пропозиції надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН позивач надіслав пояснення та документи на підтвердження реальності господарської діяльності з його контрагентом, які на думку позивача, є достатніми.

В рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, зазначено, що платник податку не надав договорів, первинних документів щодо постачання, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження товарів, в тому числі інвойсів, актів приймання-передачі товарів, розрахункових документів, банківських виписок, первинних документів щодо придбання реалізованого товару.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що не можуть вважатись слушними твердження податкового органу про ненадання платником податків певних документів, з тих підстав, що такі документи, при надісланні повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, не витребовувались податковим органом.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає, що оскаржені рішення про відмову в реєстрації податкових накладних необхідно скасувати.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні № 665 від 18.02.2020 року, № 763 від 20.02.2020 року, № 839 від 21.02.2020 року, № 1015 від 25.02.2020 року, № 1079 від 27.02.2020 року, № 1154 від 28.02.2020 року необхідно зазначити, що відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки рішення про відмову у реєстрації податкових накладних необхідно скасувати, то, відповідно, з урахуванням положень частини 2 статті 9 та частини 2 статті 245 КАС України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову в цій частині, шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН подані ТзОВ «Берлі ІФ» податкові накладні № 665 від 18.02.2020 року, № 763 від 20.02.2020 року, № 839 від 21.02.2020 року, № 1015 від 25.02.2020 року, № 1079 від 27.02.2020 року, № 1154 від 28.02.2020 року.

Що стосується розподілу судових витрат, то суд першої інстанції стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 12612 грн.

Суд першої інстанції відмовив у відшкодуванні позивачу судових витрат на правничу допомогу з тих підстав, що позивач не надав доказів їх документального підтвердження. Позивач з таким розподілом судових витрат погодився і рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржував.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2019 року в справі № 300/1393/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Т. І. Шинкар
Повний текст постанови складений 16.03.2021 року