Справа № 160/12938/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення суми податкового боргу в розмірі 94 770грн.99коп. з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 рахується податковий борг на загальну суму 94 770грн. 99коп., а саме: по податку на доходи фізичних осіб у сумі 88 195грн. 69коп. та по військовому збору у сумі 6 575грн. 30коп. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому заборгованість підлягає примусовому стягненню.
26.12.2019 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 10.02.2020р. позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
06.03.2020 року ухвалою суду провадження по адміністративній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №160/2647/20.
Ухвалою суду від 19.02.2021р. провадження по адміністративній справі поновлено та запропоновано позивачу і відповідачу у строк до 05.03.2021 включно надати пояснення по суті спору.
Зазначена ухвала отримана позивачем 23.02.2021р., що підтверджується розпискою, яка долучена до матеріалів справи, проте своїм правом на подання пояснень не скористався, жодних заяв або клопотань не подав.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області та має податковий борг у сумі 94 770грн. 99коп. згідно інтегрованої картки платника податків.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Пунктом 16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.36.1-36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з п.14.1.175. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
За правилами, визначеними п.59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
З матеріалів справи вбачається, що АТ «УкрСиббанк» відповідачу визначено суму анульованої кредитної заборгованості додатковим благом з його декларуванням.
На вказану суму позивачем винесені податкові повідомлення рішення.
Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення податкового боргу платника податків.
06.03.2020 року ухвалою суду провадження по даній справі зупинялось до набрання законної сили судовим рішенням по справі №160/2647/20 між тими ж сторонами щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень про визначення боргу ОСОБА_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 р. по справі №160/2647/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.01.2021 року скасовано вказане рішення та визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення рішення від 12.06.2018 року № та №.

Відповідно до ч.1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч.2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, за наявними в матеріалах справи доказами, суд визнає їх достатніми та такими, що у взаємозв`язку між собою дають можливість зробити висновок про відсутність в діях відповідача порушення вимог законодавства.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 77-78, 139, 241-246, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова