Справа № 400/736/21
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

17 березня 2021 р. справа № 400/736/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, вул. Погранична, 9,Миколаїв,54020
про:визнання протиправним та скасування наказу від 29.12.2020 № 213-ос; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.01.2021,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві про визнання протиправним та скасування наказу від 29.12.2020 № 213-ос про звільнення; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.01.2021.

Ухвалою від 10.02.2021 р. відкрито провадження за вищезазначеним позов за правилами спрощеного позовного провадження.

02.03.2021 р. від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п. ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України). В обґрунтування свого клопотання відповідач зазначив, що даний спір випливає з трудових відносин і не стосується проходження позивачем публічної служби, оскільки позивач не є державним службовцем. На підтвердження вищезазначеного відповідачем надано до суду посадову інструкцію інспектора сектору матеріально - технічного забезпечення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (посадову інструкцію позивача) та зазначено, що він не складав присягу державного службовця, цому не присвоювався ранг.

Вирішуючи питання щодо закриття провадження у справі за цим позовом суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

З аналізу вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї. При цьому, не будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України «Про державну службу».

Відповідно до Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Державна служба характеризується тим, що: а) здійснюється на державних посадах у державних органах або їх апаратах; б) має своєю метою реалізацію завдань і функцій держави; в) регламентується Законом України «Про державну службу» та іншими спеціальними законами; г) характеризується особливістю вступу на державну службу, її проходженням, припиненням службових відносин; ґ) пов`язана з присвоєнням рангів, чинів, спеціальних і військових звань; д) характеризується безпартійністю або політичною нейтральністю державних службовців; е) оплачується за рахунок державного бюджету.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Водночас до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та ін.

Судом встановлено, що позивач до звільнення обіймав посаду інспектора сектору матеріально - технічного забезпечення Територіального управління Державного бюро розслідувань і з його посадової інструкції вбачається, що його посада не відноситься до посад державної служби, також відповідачем підтверджено, що він не складав присягу, йому не присвоювався ранг державного службовця.

Таким чином, посада позивача не відноситься до публічної служби, оскільки не пов`язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

У зв`язку із вищевикладеним, даний є виключно трудовим спором, відтак не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

При зазначених вище обставинах, враховуючи, що спір пов`язаний із захистом трудових прав позивача, Миколаївський окружним адміністративний суд не є «встановленим законом судом» щодо розгляду такого спору, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Разом з тим суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, що загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відтак з даним позовом позивач має право звернутись до відповідного місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, у зв`язку з відсутністю судових витрат у даній справі.

Керуючись ст.ст. 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі №400/736/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві про визнання протиправним та скасування наказу від 29.12.2020 № 213-ос про звільнення; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.01.2021.

2. Ухвалу направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Суддя Є. В. Марич