Справа № 520/7406/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 березня 2021 року № 520/7406/2020

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Хмелівської Н.М.,

за участю представника позивача Коробкової Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Офісу великих платників податків Державної податкової служби (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вул. Мефодіївська, буд. 11, м. Харків, 61037, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Харківська міська рада (майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003, ), про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Офіс великих платників податків Державної податкової служби, з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Харківська міська рада, в якому, після зменшення позовних вимог просить суд стягнути з відкритих рахунків платника податків КП «Харківські теплові мережі» у банках, обслуговуючих такого платника податків, кошти, в рахунок погашення податкового боргу в сумі 7303853,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач має податковий борг до бюджету, який станом на 11.02.2021 складає 7303853,96 грн. З моменту виникнення податкового боргу по теперішній час податковий борг не переривався, що підтверджується копіями ІКП з податку на прибуток підприємств, ПДВ, екологічного податку.

Ухвалою суду від 15.06.2020 відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою суду від 23.06.2020 задоволено клопотання представника позивача та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на адміністративний позов, в якому в обґрунтування заперечень на позов зазначив, що податкову вимогу № 219-50 від 06.03.2017 року від імені Харківського обласного управління Офісу великих платників податків у м. Харкові підписала виконуюча обов`язки заступника начальника начальника Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС Самойленко Т.М., в той час як Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС має правовий статус не контролюючого органу, а структурного підрозділу такого органу, керівник згаданого управління за посадою не є заступником керівника Офісу, тобто не є заступником керівника контролюючого органу. Крім того податкова вимога, яка є підставою для звернення до суду позивача з вимогами про стягнення, є відкликаною, оскільки відповідно до даних електронного кабінету Відповідача податковий борг переривався щодо екологічного податку з 24.02.2017, щодо ПДВ з 29.03.2017. Щодо податку на прибуток рішеннями судів у трьох інстанціях по справі № 520/11625/18 відмовлено в задоволенні позову Офісу ВПП ДФС про стягнення податкового боргу з податку на прибуток в сумі 12551752,58 грн.

Позивач не погодився з відзивом та направив до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2019 року по справі №820/4076/17 апеляційну скаргу Офісу ВПП було задоволено у повному обсязі, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року скасовано. Судом апеляційної інстанції було зроблено висновок, що «у зв`язку із службовою необхідністю, на підставі заяви ОСОБА_1 та подання Офісу ВПП від 15.11.2016р. №4101/28-10-04-01-18 ДФС був виданий наказ від 21.11.2016 №3751-0 «Про покладання виконання обов`язків» заступника начальника - начальника Харківського управління Офісу ВПП на заступника начальника управління начальника відділу аудиту Самойленко Т.М. Тобто, керуючись приписами ПКУ керівником Офісу ВПП було надано право посадовій особі в.о. заступника начальника начальника Харківського управління Офісу ВПП Самойленко Т.М. на виконання завдань та функцій передбачених Положенням про Харківське управління Офісу ВПП, який затверджений наказом Офісу ВПП від 17.11.2016р. №949 та під підпис «ознайомлений». Враховуючи вищевикладене, зазначені права контролюючих органів також передбачені пп. 20.1.19 п.20.1 ст. 20 ПКУ, що підтверджує правомірність складання та направлення податкової вимоги №219-50 від 06.03.2017р.»

Ухвалою суду від 04.11.2020 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду по справі № 820/4076/17.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021 скасовано ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020, справу направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов, з урахуванням уточнень, підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені в позові, зазначила, що вимога є дійсною, а податковий борг не переривався, що підтверджується додатково поданими ІКП з податку на прибуток підприємств, з огляду на що підлягає стягненню в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув, про час дату та місце розгляду справу був повідомлений належним чином, заяв та клопотань щодо причин неявки до суду не направив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (код ЄДПОУ 31557119) зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку в Харківському управлінні Офісу великих платників податків ДПС.

Згідно з Витягом з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КП «Харківські теплові мережі» зареєстроване за адресою: 61037. м. Харків, вул. Мефодіївська. буд. 11.

Станом на 11.02.2021 за КП «Харківські теплові мережі» рахується податковий борг на загальну суму 7303853,96 грн з екологічного податку (19011000).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України. Харківським управлінням сформовано в автоматичному режимі податкову вимогу від 06.03.2017 № 219-50 та направлено на адресу підприємства, яку отримано підприємством 09.03.2017 (податкова вимога сформована по платежам з податку на додану вартість, податку на прибуток та рентної плати за використання води).

Надаючи оцінку обґрунтованості заявленого позову, суд виходить з того, що до предмету доказування по даній категорії справ входить як підтвердження наявності податкового боргу платника податків у відповідному розмірі, так і дотримання податковим органом процедури його стягнення.

Сума податкового боргу з екологічного податку, про стягнення якого просить позивач, виникла на підставі самостійно поданих відповідачем податкових декларацій з вказаного податку у 2020 році та відповідачем не оскаржується.

При наданні оцінки дотриманню відповідачем процедури стягнення податкового боргу суд виходить з таких приписів податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до норм п.п. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України:

- контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі;

- стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги;

- стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Приписами ст. 95 Податкового кодексу України передбачено наступний порядок дій податкового органу по стягненню боргу: в першу чергу звертається стягнення на кошти, які перебувають у його власності, у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі. При цьому умовою стягнення є наявність дійсної податкової вимоги.

Суд зазначає, що в обґрунтування заперечень відповідач посилався на те, що податкову вимогу № 219-50 від 06.03.2017 від імені Харківського обласного управління Офісу великих платників податків у м. Харкові підписано особою, яка не має повноважень на підписання такої вимоги, та на той факт, що податкова вимога, яка є підставою для звернення до суду позивача з вимогами про стягнення, є відкликаною, оскільки відповідно до даних електронного кабінету Відповідача податковий борг переривався.

Надаючи оцінку вказаним доводам відповідача, суд виходить з такого.

Щодо підписанта податкової вимоги № 219-50 від 06.03.2017, судом встановлено, що вказані обставини були предметом дослідження у справі №820/4076/17.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2019 у справі №820/4076/17 за позовом КП «Харківські теплові мережі» про скасування вимоги було надано оцінку зазначеним доводам відповідача, та встановлено правомірність підписання виконуючою обов`язки заступника начальника начальником Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС Самойленко Т.М. вимоги № 219-50 від 06.03.2017.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2019 року у справі №820/4076/17 набрала законної сили, не скасована.

З огляду на зазначене, вказані доводи відповідача судом до уваги не беруться.

Щодо доводів відповідача про те, що податкова вимога є відкликаною, оскільки податковий борг переривався, суд виходить з такого.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З аналізу зазначеної норми вбачається, що податкова вимога є чинною до моменту погашення платником податку податкового органу в повному обсязі, а відтак обов`язковою умовою для стягнення податкового боргу за відповідною податковою вимогою є безперервність податкового боргу.

При цьому обов`язок доведення факту безперервності податкового боргу, як наявності підстав для стягнення, виходячи з норм чинного законодавства, покладається саме на контролюючий орган, який звертається до суду з відповідним позовом.

Позивач на підтвердження безперервності податкового боргу посилається на ІКП позивача з податку на прибуток підприємств за 2017-2020 роки, в якій відображено податковий борг як з основного платежу, так і пені.

В той же час, відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/11625/18 від 21.03.2019, яке залишено без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2019 та Постановою Верховного Суду від 03.03.2020, визнано безпідставним нарахування пені в сумі 12551752,58 грн за результатами зменшення абсолютного значення податкового зобов`язання з податку на прибуток у зв`язку з поданням уточнюючої декларації, суму якої включено до складу податкового боргу за податковою вимогою №219-50 від 06.03.2017.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (зареєстровано в МЮУ 20 травня 2016 р. за № 751/28881) (далі - Порядок).

Згідно з п. 1 підрозділу 1 розділу ІІ вказаного Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Відповідно до пункту 2 Розділу І зазначеного Порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Підрозділом 5 Розділу ІІІ Порядку визначено, що з метою контролю за повнотою та достовірністю відображення в ІКП показників щодо надходжень сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету та єдиного внеску підрозділ, який здійснює облік платежів та інших надходжень, щоденно формує реєстр надходжень і повернень за банківський день та наростаючим підсумком з початку року у розрізі платежів.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку достовірність показників інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у інформаційній системі, показникам первинних документів, до яких відповідно до абз. 12 зазначеного пункту віднесено в тому числі судові рішення.

Відповідно до пункту 1 підрозділу 4 Розділу V Порядку відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Таким чином з системного аналізу норм вказаного порядку вбачається наявність обов`язку податкового органу щодо ведення ІКП платника податку та забезпечення актуальності та достовірності інформації, відображеної у ІКП, зокрема, обов`язок відображення актуального та достовірного стану розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

В той же час, не зважаючи на наявні судові рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанції у справі № 520/11625/18, позивачем не забезпечено відображення в ІКП відповідача з податку на прибуток підприємств достовірних даних щодо стану розрахунків платника з бюджетом за податком на прибуток підприємств, зокрема, в частині сум пені в сумі 12551752,58 грн, яку включено до податкової вимоги №219-50 від 06.03.2017, але яка не підлягає сплаті в бюджет відповідно до рішення суду у вказаній справі, відповідні коригування в ІКП після набрання рішенням суду законної сили не проведені.

Крім того, за даними поданої позивачем ІКП платежі, що перераховувались відповідачем в рахунок погашення сум основного платежу з податку на прибуток підприємств, зараховувались в тому числі в рахунок погашення пені, яка не підлягала сплаті відповідачем.

Таким чином, дані поданої позивачем інтегрованої картки з податку на прибуток підприємств не відображають дійсний стан розрахунків відповідача з бюджетом за платежем податок на прибуток підприємств, з огляду на що не містять достовірної інформації щодо безперервності податкового боргу.

При цьому судом встановлено, що податковий борг з інших податків (екологічного, ПДВ) з моменту направлення податкової вимоги за даними ІКП, долученими позивачем до матеріалів справи, у період з 06.03.2017 по дату розгляду справи судом переривався.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином суд вважає, що ІКП відповідача з податку на прибуток підприємств не надає можливості встановити дійсні обставини справи, а відтак не є достовірним доказом на підтвердження безперервності податкового боргу, що є обов`язковою умовою для стягнення такого боргу.

Крім того, згідно з п. 60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;

60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Рішенням суду у справі № 520/11625/18 підтверджено безпідставність нарахування пені в розмірі 12551752,58 грн з податку на прибуток підприємств. Судами також встановлено відсутність несвоєчасної сплати відповідачем податкових зобов`язань з вказаного податку, внаслідок чого нараховано таку пеню.

З огляду на зазначене, рішенням суду у справі № 520/11625/18 фактично зменшений податковий борг в частині нарахованої пені з податку на прибуток на суму 12551752,58 грн, що має наслідком застосування приписів пп. 60.1.5 п. 60.1 ст. 60 ПК України.

На підставі викладеного позивачем не доведено дотримання процедури стягнення податкового боргу, у зв`язку з чим у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 березня 2021 року.

Суддя Білова О.В.