Справа № 420/8082/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8082/19
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 25 вересня 2019 року №, №, № та №.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 25 вересня 2019 року №.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволених позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , 10.12.2020 року Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що в порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у барі «Парус», розташованому за адресою: Одеська область, м.Южне, парк Приморський, т/с №33/3, в якому здійснює господарську діяльність позивач, встановлено реалізацію алкогольних напоїв та розлив для споживання на місці без наявності статусу підприємства громадського харчування. При вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням податкового органу, що здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив має право виключно підприємство громадського харчування або спеціалізований відділ, що має статус підприємства громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі податкового органу ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року в частині задоволених позовних вимог ФОП ОСОБА_1 з прийняттям у відповідній частині нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична-особа підприємець 30.05.2013 року. Основним видом діяльності позивача є Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (код КВЕД 56.10).

Господарську діяльність позивач здійснює в барі « Парус » та в кафе « Кемпінг », які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та №39.

На підставі наказу від 26.07.2019 року №5991 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 )», у період з 26.07.2019 року по 02.08.2019 року, службовими особами Головного управління ДФС в Одеській області проведено фактичну перевірку у барі « Парус », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в кафе « Кемпінг », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та належать суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 , за період діяльності з 22.08.2018 року по дату закінчення фактичної перевірки.

За результатами фактичної перевірки відповідачем складено акт перевірки №1486/15-32-40-01/ НОМЕР_1 від 05.08.2019 року, у висновках якого зафіксовано порушення позивачем п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ст.ст. 11, 15, 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Зокрема в акті перевірки зазначено, що:

- у барі « Парус » та в кафе «Кемпінг» не ведеться в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: не надані накладні на алкогольні напої згідно з додатком до акту перевірки;

- у барі «Парус» встановлено зберігання алкогольних напоїв/тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка;

- у барі « Парус » здійснюється реалізація тютюнових виробів без відповідної ліцензії, а саме: реалізується тютюн для кальяну за ціною 150 грн. за порцію;

- у барі « Парус » та в кафе «Кемпінг» встановлено реалізацію алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без наявності статусу громадського харчування.

На підставі акту перевірки №1486/15-32-40-01/ НОМЕР_1 від 05.08.2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області 25.09.2019 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 35008,00 грн.;

- №, яким за порушення ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 34000,00 грн.;

- №, яким за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 17000,00 грн.;

- №, яким за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 13600,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю вказаних податкових повідомлень-рішень ФОП ОСОБА_1 оскаржив їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, визнав необґрунтованими доводи позивача про незаконність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області від 25 вересня 2019 року №, № та №.

Скасовуючи податкове повідомлення-рішення відповідача від 25 вересня 2019 року № суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом встановлено лише факт роздрібного продажу алкогольних напоїв у барі « Парус » та в кафе «Кемпінг» (коньяку Коктебель , 0,05 л., по ціні 22 грн. за 0,05л.), а не факт його умисного продажу для споживання на місці реалізації, шляхом створення ФОП ОСОБА_1 для цього відповідних умов. Крім того, суд першої інстанції врахував, що в акті перевірки не зазначено, як саме встановлено факт продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці та не наведено доказів такого споживання.

Зазначені обставини, за висновками суду першої інстанції, свідчать про безпідставність притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Оскільки рішення суду від 09.11.2020 року оскаржено лише Головним управлінням ДПС в Одеській області в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 25 вересня 2019 року №, тому, на підставі ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Надаючи правову оцінку висновкам суду про протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 25 вересня 2019 року № колегія суддів виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР.

Відповідно до ст.1 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування; місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Відповідно до ст.15-3 Закону №481/95-ВР продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Положеннями ст.17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів за порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

З аналізу наведених положень можна дійти висновку, що відповідальність за ст.17 Закону №481/95-ВР передбачена, зокрема, за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб`єктами, які не мають статусу суб`єктів господарювання громадського харчування.

Для накладення відповідних штрафних санкцій на позивача контролюючому органу необхідно встановити факт продажу особі алкогольних напоїв на розлив та факт сприяння особі у вживанні алкогольних напоїв на місці, шляхом створення для цього відповідних умов.

Як вже зазначалося колегією суддів, основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (код КВЕД 56.10).

Позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1902630 від 30.05.2019 року терміном дії з 07.06.2019 року по 07.06.2020 року, адреса місця торгівлі: АДРЕСА_2, кафе «Кемпінг» (30 кв.м.), а також ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1902504 від 27.05.2019 року терміном дії з 31.05.2019 року по 31.05.2020 року, адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1, кафе «Парус»» (21 кв.м.).

Приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 було здійснено продаж алкогольних напоїв на розлив з метою споживання на місці без отримання позивачем відповідного статусу суб`єкта господарювання громадського харчування.

Положеннями ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, на підтвердження власної правової позиції та всупереч вказаним положенням КАС України, Головним управлінням ДПС в Одеській області не було надано жодного належного доказу, який підтверджував би факт продажу алкогольного напою (на що ФОП має право) безпосередньо для споживання його на місці продажу, як і не надано доказів, які б свідчили про створення позивачем умов для споживання алкогольних напоїв на місці придбання та/або продажу таких напоїв з безпосередньою метою (можливістю) споживання алкогольних напоїв на місці.

Зазначені обставини (щодо відсутності доказів споживання проданих позивачем алкогольних напоїв на місці, в тому числі доказів наявності певного обладнання для забезпечення можливості такого споживання), на думку колегії суддів, свідчать про безпідставність притягнення позивача до відповідальності за ст.17 Закону №481/95-ВР.

Зазначені висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.05.2020р. по справі № 814/2519/16 (провадження №К/9901/41245/18).

Оскільки під час перевірки посадовими особами не було встановлено факту продажу позивачем алкогольного напою на розлив саме для споживання на місці, а матеріалами справи підтверджується право позивача на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, на що ФОП ОСОБА_1 має відповідні ліцензії, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване ФОП ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення від 25 вересня 2019 року № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що за ознаками, визначеними пунктом 20 частини 1 статті 4 КАС України, дана справа віднесена до категорії справ незначної складності в розумінні пункту 6 частини 6 статті 12 КАС України.

Обставини, які є критерієм для віднесення справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин 3 та 4 статті 12 КАС України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, відсутні.

А відтак, колегія суддів зазначає, що постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук