Справа № 161/85/21
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/85/21
Провадження № 2-а/161/91/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області про визнання незаконними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправними скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою поліцейського взводу №1 УПП у Волинській області ДПП старшого сержанта поліції Вашкевича А.М. серії ДПО18 №673772 від 15 грудня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

За змістом вищевказаної постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , 15 грудня 2020 року о 10 год. 23 хв. в м. Луцьк на перехресті вулиці Грибоєдова та проспекту Перемоги, водій здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофору, а також не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов`язкового страхування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того позивач зазначає, що того ж дня, 15 грудня 2020 року, постановою поліцейського взводу №1 УПП у Волинській області ДПП старшого сержанта поліції Вашкевича А.М. серії ГАА №232883 від 15 грудня 2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Підставою для винесення цієї постанови стало те, що він 15 грудня 2020 року о 12 год. 10 хв. за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, 2, в приміщенні Луцького ВП ГУНП у Волинській області, перебував без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисної маски, що закриває ніс та рот.

Вважає, що вищевказані постанови є безпідставними, незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Вказує, що він був приведений до приміщення Луцького ВП ГУНП у Волинській області проти своєї волі, будучи затриманим в примусовому порядку, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Також зазначає, що він не скоював правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, адже він проїхав саме на зелений сигнал світлофору. Відповідач не надав та не зазначив жодного належного доказу, який би достовірно свідчив про вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене просить суд визнати незаконною та скасувати постанову ГАА №232883 від 15 грудня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності на накладення штрафу в розмірі 255 гривень; визнати незаконною та скасувати постанову ДПО18 №673772 від 15 грудня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності на накладення штрафу в розмірі 425 гривень.

Ухвалою від 04 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

У встановлений судом строк відповідач не подав відзив на позовну заяву. 17 лютого 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про долучення доказів до матеріалів справи. За результатами розгляду вищевказаного клопотання судом долучено до матеріалів справи DVD-R диски з відеозаписами з автомобільного відеореєстратора від 15 грудня 2020 року, а також відеозаписи з портативного відеореєстратора поліцейського від 15 грудня 2020 року; копію рапорту поліцейського взводу 2 роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП молодшого лейтенанта поліції О. Мельника від 15 грудня 2020 року; копі. Письмових пояснень ОСОБА_1 від 15 грудня 2020 року.

Представник позивача - адвокат Карпук А.С. подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивача. В судовому засіданні 10 березня 2021 року вказував, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась,хоча належним чином була повідомлена про дату розгляду справи. В судовому засіданні 10 березня 2021 року вказувала на безпідставність заявлених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 15 квітня 2020 року поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП старшим сержантом поліції Вашкевича А.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №673772, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Відповідно до змісту вищевказаної постанови водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , 15 грудня 2020 року о 10 год. 23 хв. в м. Луцьк на перехресті вулиці Грибоєдова та проспекту Перемоги, здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофору, а також не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов`язкового страхування, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає, що порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п`яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 126 КУпАП).

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122, статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В позовній заяві позивач зазначає про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху, адже проїхав перехрестя саме на зелений сигнал світлофору.

Однак, відтворений в судовому засіданні відеозапис від 15 грудня 2020 року з автомобільного відеореєстратора Xiaomi в повній мірі підтверджує факти, наведені в оскаржуваній постанові, зокрема, судом з достовірністю встановлено, що позивач, керуючи автомобілем, на перехресті вулиці Грибоєдова та проспекту Перемоги, здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофору.

Встановлені обставини, дають підстави для висновку про законність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, оскільки в його діях є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також встановлено, що постановою поліцейського взводу №1 УПП у Волинській області ДПП старшого сержанта поліції Вашкевича А.М. серії ГАА №232883 від 15 грудня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що ОСОБА_1 15 грудня 2020 року о 12 год. 10 хв. за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, 2, в приміщенні Луцького ВП ГУНП у Волинській області, перебував без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисної маски, що закриває ніс та рот.

Диспозицією частини другої статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Як вбачається із досліджених судом відеозаписів події ОСОБА_1 15 грудня 2020 року дійсно перебував в приміщенні Луцького ВП ГУНП у Волинській без захисної маски чи респіратора. Однак із зазначеного відео слідує, що позивач прибув у вказане приміщення у супроводі працівників поліції після його затримання. Наведене свідчить, що позивач був позбавлений можливості самостійно здобути (придбати) та одягнути засоби індивідуального захисту у приміщенні відділку поліції.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 44-3 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. ст. 90 КАС України).

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із норм викладених у ст.77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. При цьому позов в частині вимог про скасування постанови серії ДПО18 №673772 від 15 грудня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, - до задоволення не підлягає. Разом з тим, позов в частині вимог про скасування постанови серії ГАА №232883 від 15 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, слід задовольнити. Скасовуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з цим позовом в розмірі 908 гривень, то половина таких витрати у розмірі 454 гривень має бути йому компенсована позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 5, 19,77, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського взводу №1 УПП у Волинській області ДПП старшого сержанта поліції Вашкевича А.М. серії ГАА №232883 від 15 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В решті вимог адміністративного позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк