Справа № 320/6586/18
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2021 року

м. Київ

справа № 320/6586/18

адміністративне провадження № К/9901/7706/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.

перевірив касаційну скаргу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України в особі її територіального підрозділу Бориспільського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, за участю третіх осіб - Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни, Президента України Зеленського В.О., про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України в особі її територіального підрозділу Бориспільського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі - ДМС України в особі ТП Бориспільського РВ Центрального МРУ ДМС у м. Києві), в якому просив визнати протиправною відмову ДМС України у оформленні та видачі йому паспорта громадянина України та зобов`язати відповідача видати такий паспорт в паперовому вигляді.

16 жовтня 2020 року Київським окружним адміністративним судом постановлено окрему ухвалу, яку направлено до директора Державного бюро розслідувань для внесення до Єдиного державного реєстра досудових розслідувань відомостей щодо вчинення Уповноваженою Верховної Ради України з прав людини Денісовою Л.Л. кримінального правопорушення, передбаченого статтею 135 Кримінального кодексу України (залишення в небезпеці).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Денісова Л. Л. оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження окремої ухвали Київського окружного адміністративного суду 16 жовтня 2020 року та відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі.

02 березня 2020 року Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Денісова Л. Л. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Аналізуючи доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною другою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження щодо перегляду окремої ухвали суду першої інстанції не перешкоджає подальшому розгляду справи, а отже не відноситься до ухвал, якими закінчено судовий розгляд.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявником пропущено строк на оскарження судового рішення за відсутності поважних причин.

Так, відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У касаційній скарзі Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Денісова Л. Л., зокрема, зазначила, що в обгрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, вона посилалася на те, що із текстом оскаржуваної ухвали суду її представник ознайомився 29 жовтня 2020 року, однак належним чином про зміст цієї ухвали їй не повідомив, тому апеляційну скаргу подано лише 09 грудня 2020 року. Заявник просила суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, посилаючись на некомтентність свого представника.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року визнано неповажними зазначені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісова Л. Л. залишено без руху та зобов`язано її вказати інші поважні причини пропуску процесуального строку.

На виконання ухвали суду, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Денісова Л. Л. надіслала клопотання, у якому знову послалася на некомпетентність свого представника, який за результатами ознайомлення 29 жовтня 2020 року з оскаржуваною ухвалою суду їй не доповів про її зміст. Також, заявник послався та відсутність фахівців у секторі юридичного забезпечення Секретаріату у період з 14 серпня 2019 року по 09 грудня 2020 року, запровадженні на всій території України карантину та перебування значної кількості працівників на ізоляції у зв`язку з захворюванням на COVID або контактом із особами, хворими на таку хворобу.

Перевіряючи такі доводи та відхиляючи їх, суд апеляційної інстанції зазначив, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

У свою чергу, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання апеляційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

Водночас, поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що строк пропущено за відсутності поважних причин, оскільки аргументи заявника зводилися до некомпетентності його представника та пошуків іншого фахівця в галузі права, а посилання на запровадження карантинних заходів мали загальний характер і доказів на їх підтвердження суду не надано. Водночас, суд апеляційної інстанції зауважив, що такі доводи свідчать лише про неналежну організацію роботи суб`єкта владних повноважень, а тому відсутні підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

Враховуючи те, що доводи касаційної скарги також зводяться до "проблем роботи Секретаріату", відсутності спеціалістів, запровадження карантинних заходів та пошуку фахівця, мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм матеріального та процесуального права і не викликають сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення.

За таких обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України в особі її територіального підрозділу Бориспільського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, за участю третіх осіб - Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни, Президента України Зеленського В.О., про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: В.Е. Мацедонської

О.Р. Радишевська