Справа № П/320/1129/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/320/1129/20 Суддя першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №33 «Калинка» Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради Київської області на прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №33 «Калинка» Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа - Білоцерківська міська рада Київської області, про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - Позивач, ГУ ДСНС у Київській області) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №33 «Калинка» Білоцерківської міської ради Київської області (далі - Відповідач, ДНЗ «Калинка») про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель ДНЗ «Калинка» за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Східна, буд. 22А, шляхом зобов`язання Відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 03.01.2020 року №3.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що всі виявлені у ході перевірки порушення вимог чинного законодавства становлять небезпеку для життя та здоров`я людей, а на момент розгляду справи не було підтверджено належними і допустимими доказами усунення у повній мірі всіх виявлених у ході перевірки порушень. Окремо суд зауважив, що застосований захід реагування є тимчасовим, направленим на попередження настання негативних наслідків. Крім іншого, суд зазначив про відсутність підстав для залучення Білоцерківської міської ради Київської області до участі у справі в якості третьої особи, адже рішення у цій справі жодним чином не спливає на права чи обов`язки останньої.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, судом при обранні такого заходу реагування не враховано принцип співмірності, по-друге, судом залишено поза увагою встановлення Позивачем факту усунення Відповідачем станом на 25.11.2020 року сімнадцяти з двадцяти одного виявленого порушення, а також обмежені фінансові можливості Білоцерківської міської ради Київської області, адже більшість комунальних закладів потребують встановлення системи протипожежного захисту, по-третє, акт перевірки суб`єкта господарювання є одним з доказів виявлених порушень, у той час як матеріали справи містять підтвердження усунення більшості з них, а та кількість, що залишилася, не становить небезпеки для життя та здоров`я людей, по-четверте, суд шляхом задоволення позову допустив порушення право здобувачів освіти, по-п`яте, суд безпідставно позбавив Білоцерківську міську раду Київської області як засновника закладу освіти можливості реалізувати права третьої особи у цій справі, по-шосте, суд не пересвідчився, чи наділене ГУ ДСНС у Київській області повноваженнями на звернення до суду із вказаним позовом.

Крім того, на вказане рішення суду Білоцерківська міська рада Київської області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів, які повністю збігаються з аргументами апеляційної скарги ДНЗ «Калинка», додатково підкреслює, що прийняте судом рішення безпосередньо впливає на права та обов`язки Білоцерківської міської ради Київської області, а відтак її залучення до участі у справі було обов`язковим.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.03.2021 року.

У відзиві на апеляційні скарги ГУ ДСНС у Київській області просить відмовити в їх задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що всі викладені як в акті перевірки, так встановлені у ході повторних перевірок порушення становлять небезпеку для життя і здоров`я людей, які є найвищою соціальною цінністю. Наголошує, що доказів усунення усіх виявлених у ході перевірки порушень Відповідачем не надано, на час апеляційного перегляду судового рішення із заявою про проведення позапланової перевірки ДНЗ «Калинка» не звертався, а відсутність коштів не є підставою для невиконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Білоцерківську міську раду Київської області, оскільки рішення у цій справі може вплинути на її права та обов`язки як розпорядника переданого ДНЗ «Калинка» в оперативне управління комунального майна.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Щодо заявлених ДНЗ «Калинка» та Білоцерківською міськрадою клопотань про відкладення судового засідання, які обґрунтовані запровадженням карантину на території України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Разом з тим, судовою колегією враховується, що обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи не визнавалася.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При цьому судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що положеннями ч. 4 ст. 195 КАС України передбачено, що під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За таких обставин, зважаючи на відсутність підстав для визнання поважними викладених у клопотаннях причин для відкладення розгляду справи, а також з огляду на визначені ст. 309 КАС України строки її розгляду, судовою колегією відмовлено у задоволенні заявлених клопотань.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, працівниками Білоцерківського районного відділу ГУ ДСНС України у Київській області на підставі наказу ГУ ДСНС України у Київській області від 27.12.2019 року №1412 (т. 1 а.с. 11-18) та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 27.12.2019 року №11021 (т. 1 а.с. 19) проведено позапланову перевірку ДНЗ «Калинка» щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, висновки якої зафіксовані в акті від 03.01.2020 року №3 (т. 1 а.с. 20-28), який отримано завідувачем навчального закладу 03.01.2020 року (т. 1 а.с. 27-28).

Так, із змісту акту перевірки вбачається, що у ході її проведення було встановлено, зокрема, такі порушення ДНЗ «Калинка», які становлять небезпеку для життя і здоров`я людей:

1. Не обладнано будівлю (об`єкту) системами протипожежного захисту у відповідності до вимог діючих норм ДБН В.2.5-56:2014 (п. 1.2, гл. 1, роз. V Правил пожежної безпеки України (далі - ППБ України).

2. Не обладнано будівлю (об`єкту) системою оповіщення про пожежу (п. 1.2, гл. 1, роз. V ППБ України).

3. Не виконано вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій крівлі будівлі що знаходиться на території закладу, зі складанням відповідного акту ліцензованою організацією (п. 2.5, 2.6, гл. 2, роз. III ППБ України).

4. Будівля об`єкту не обладнана пристроями блискавко - захисту будівель відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко - захисту будівель і споруд» (п. 1.21, гл. 1, роз. IV ППБ України).

5. Не забезпечені сходові клітки, коридори, проходи та інші шляхи евакуації евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей (п. 2.31, роз. III ППБ України).

6. Не змонтовано над евакуаційними виходами у будівлі світлові покажчики з написом "Вихід" білого кольору на зеленому фоні підключеними до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення або такі, що переключаються на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення (п. 2.32, роз. III ППБ України).

7. На території об`єкта не забезпечено освітлення зовнішніх пожежних драбин, протипожежного обладнання, входів до будинків та споруд (п. 1.10, гл. 1 роз. III ППБ України).

8. Допускається зменшення кількості евакуаційних виходів з будівель і приміщень ДНЗ (п. 2.23 гл. 2 роз. III ППБ України).

9. Не забезпечено в спальних кімнатах для дітей ширину між ліжками не менше 0,8 м., згідно ДБН В. 1.1-7:2016 (п. 22, роз. II ППБ України).

10. Не забезпечено замикання дверей евакуаційного виходу з будівлі лише на внутрішні запори, які відкриваються зсередини без ключа (п. 2.27, гл. 2, роз. III ППБ України).

11. Допускається улаштування на шляхах евакуації з приміщень дитячих груп шафи які зменшують ширину виходів чим перешкоджають вільній евакуації людей (п. 2.37 гл. 2 роз. III ППБ України).

12. Допускається влаштування підсобного приміщення для прибиральниці в тамбурі евакуаційного виходу (п. 2.37, гл. 2, роз. III ППБ України).

13. Не встановлено сертифіковані протипожежні люки виходу на горище (п. 2.3, гл. 1, роз. III ППБ України).

14. Не встановлено сертифіковані протипожежні двері в приміщення пральної (п. 2.3, гл. 1, роз. ІІІ ППБ України).

15. Не забезпечено об`єкт в повному обсязі первинними засобами пожежогасіння згідно з Типовими нормами належності вогнегасників (п. 3.6, гл. 3, роз. V ППБ України).

16. Не поновлено на електрощитах схеми підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки) (п. 1.16, гл. 1, роз. IV ППБ України).

17. Не здійснюється з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (електрощитова) (п. 1.6, гл. 1, роз. IV ППБ України).

18. Допускається засмічування та захаращування сторонніми предметами приміщення електрощитової (п. 2.12, гл. 2, роз. III ППБ України).

19. Не всі пожежні кран-комплект укомплектовані пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, а також важелем для полегшення відкривання вентиля (пп. 2, п. 2.2, гл. 2, роз. V ППБ України).

20. Не вказані на дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку після літерного індексу «ПК» порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів (пп. 8, п. 2.2, гл. 2, роз. V ППБ України).

21. Не здійснено навчання керівного складу з питань цивільного захисту (п. 8, ч. 1 ст. 20 КЦЗ України; п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 року № 819).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що за результатами повторної перевірки Білоцерківським районним відділом ГУ ДСНС України у Київській області 17.06.2020 року складено акт №246 (т. 1 а.с. 167-181), в якому зафіксовано такі порушення ДНЗ «Калинка»:

1. Не обладнано будівлю (об`єкту) системами протипожежного захисту у відповідності до вимог діючих норм ДБНВ.2.5-56:2014 чим порушено п. 1.2, гл. 1, роз. V ППБ України.

2. Не обладнано будівлю (об`єкту) системою оповіщення про пожежу чим порушено п. 1.2, гл. 1 роз. V; ППБ України.

3. Не виконано вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій крівлі будівлі що знаходиться на території закладу, зі складанням відповідного акту ліцензованою організацією чим порушено п. 2.5, 2.6 гл. 2 роз. III ППБ України.

4. Не забезпечені сходові клітки, коридори, проходи та інші шляхи евакуації евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей чим порушено п. 2.31 роз. III ППБ України;

5. Не встановлено сертифіковані протипожежні люки виходу на горище чим порушено п. 2.3 гл. 1, роз. III ППБ України.

6. Не здійснено навчання керівного складу з питань цивільного захисту, чим порушено п. 8, ч. 1 ст. 20 КЦЗ України п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 року № 819.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 1, 4, 5, 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. ст. 1, 64, 66, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, ППБ в Україні, прийшов до висновку, що матеріалами справи не спростовуються доводи Позивача про наявність порушень законодавства про техногенну та пожежну безпеку, що становлять небезпеку для життя та здоров`я людей, належних і допустимих доказів їх усунення у повному обсязі матеріали справи не містять, а відтак позовні вимоги про застосування заходів реагування є обґрунтованими.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон) виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

При цьому колегією суддів враховується, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за рішенням адміністративного суду, ухваленим за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Як вірно встановив суд першої інстанції, ГУ ДСНС України у Київській області просить суд застосувати заходи реагування, які пов`язані з повним або частковим зупиненням надання послуг, що охоплюється нормативним регулюванням вказаного Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Приписи ч. 1 ст. 65 КЦЗ України визначають, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб`єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).

Згідно ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 68 КЦЗ України закріплено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Таким чином, всупереч доводів Апелянтів, наведені норми закону дають право Позивачу звертатися до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

При цьому частиною 2 статті 70 КЦЗ України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Наведеними вище нормами ст. ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України прямо передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

На переконання судової колегії, виявлені у ході перевірки ДНЗ «Калинка» порушення, зокрема, необладнання будівлі (об`єкту) системами протипожежного захисту у відповідності до вимог діючих норм ДБНВ.2.5-56:2014, необладнання будівлі (об`єкту) системою оповіщення про пожежу, невиконання вогнезахисного обробляння дерев`яних конструкцій крівлі будівлі, що знаходиться на території закладу, зі складанням відповідного акту ліцензованою організацією, незабезпечення сходових кліток, коридорів, проходів та інших шляхів евакуації евакуаційним освітленням, невстановлення сертифікованих протипожежних люків виходу на горище, як і незабезпечення навчання керівного складу з питань цивільного захисту дійсно створювали загрозу життю та здоров`ю людей, на чому вірно наголошував суд першої інстанції.

Судовою колегією враховується, що до відзиву на позовну заяву ДНЗ «Калинка» були додані документи, зокрема, протокол від 17.01.2020 року №189 вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і обладнання (т. 1 а.с. 92), рахунки від 17.01.2020 року №1686, від 15.01.2020 року №1376, від 17.01.2020 року №1681, від 15.01.2020 року №1379 (т. 1 а.с. 93, 95, 96, 105), фотографії (т. 1 а.с. 94, 97, 98, 101, 103, 104), видаткову накладну №47 (т. 1 а.с. 102), які підтверджують усунення порушень, зафіксованих у пунктах 6, 8, 9, 10, 11, 16, 17, 19, 20 акту перевірки від 03.01.2020 року №3.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на 17.06.2020 року Білоцерківським районним відділом ГУ ДСНС у Київській області в акті перевірки №246 було зафіксовано також усунення порушень, на які вказано в пунктах 6-12 та 14-20 акту від 03.01.2020 року №3.

Отже, на час прийняття судом першої інстанції 29.12.2020 року рішення ДНЗ «Калинка» не були усунуті порушення: п. 1.2, гл. 1, роз. V ППБ України - не обладнано будівлю (об`єкту) системами протипожежного захисту у відповідності до вимог діючих норм ДБНВ.2.5-56:2014; п. 1.2, гл. 1 роз. V ППБ України - не обладнано будівлю (об`єкту) системою оповіщення про пожежу; п. 2.5, 2.6 гл. 2 роз. III ППБ України - не виконано вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій крівлі будівлі що знаходиться на території закладу, зі складанням відповідного акту ліцензованою організацією; п. 2.31 роз. III ППБ України - не забезпечені сходові клітки, коридори, проходи та інші шляхи евакуації евакуаційним освітленням; світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей; п. 2.3 гл. 1, роз. III ППБ України - не встановлено сертифіковані протипожежні люки виходу на горище; п. 8, ч. 1 ст. 20 КЦЗ України п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 року № 819 - не здійснено навчання керівного складу з питань цивільного захисту.

Посилання Апелянтів на неврахування судом першої інстанції відомостей щодо усунення ДНЗ «Калинка» порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, викладених в акті перевірки від 25.11.2020 року №429, колегія суддів вважає безпідставним з огляду на те, що копія такого акту до суду першої інстанції учасниками справи не подавалася.

До того ж, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в акті перевірки від 25.11.2020 року №429 зафіксовано такі порушення ДНЗ «Калинка»:

1. Не обладнано будівлю (об`єкту) системами протипожежного захисту у відповідності до вимог діючих норм ДБНВ.2.5-56:2014 чим порушено п. 1.2, гл. 1, роз. V ППБ України.

2. Не обладнано будівлю (об`єкту) системою оповіщення про пожежу чим порушено п. 1.2, гл. 1 роз. V; ППБ України.

3. Не виконано вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій крівлі будівлі що знаходиться на території закладу, зі складанням відповідного акту ліцензованою організацією чим порушено п. 2.5, 2.6 гл. 2 роз. III ППБ України.

4. Не здійснено навчання керівного складу з питань цивільного захисту, чим порушено п. 8, ч. 1 ст. 20 КЦЗ України п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 року № 819.

Таким чином, ні на момент розгляду справи судом першої інстанції, ні на час здійснення перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом усі виявлені у ході перевірки 03.01.2020 року порушення, про які зазначено в акті №3, Відповідачем усунуті не були.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 року у справі № 2240/2768/18, поняття «загроза життю та здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, території, майна функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які мають право звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування з підстав, передбачених ст. 70 КЦЗ України.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Наведений правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 року у справі № 810/2400/18.

У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що не обладнання будівлі ДНЗ «Калинка» системою протипожежного захисту, системою оповіщення про пожежу, а також невиконання вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій крівлі будівлі, є суттєвим порушенням, яке безумовно становить загрозу для безпеки життя і здоров`я людей, що неодноразово підкреслювалося Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29.10.2020 року у справі №815/6378/17, від 28.10.2020 року у справі №560/639/19, від 22.10.2020 року у справі №820/5232/17.

Таким чином, на момент розгляду і вирішення даної справи матеріали справи свідчать про усунення ДНЗ «Калинка» 17-ти з 21-ого виявленого порушення, а доказів на підтвердження усунення іншої частини порушень, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 21 акту перевірки від 03.01.2020 року №3, то колегія суддів приходить до висновку, що на момент розгляду цієї справи судом першої інстанції та перегляду рішення у ній в апеляційному порядку порушення, виявлені Позивачем під час позапланової перевірки і зафіксовані в акті 03.01.2020 року №3, в повному обсязі усунуті не були, що виключає наявність підстав для скасування заходів реагування.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.10.2020 року у справі №815/6378/17.

Твердження Апелянтів про те, що застосованими заходами реагування порушується право осіб на освіту судовою колегією оцінюється критично, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 68 КЦЗ України за шкоду, заподіяну юридичним та фізичним особам внаслідок правомірного застосування санкцій, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, та його посадові особи відповідальності не несуть.

Відтак законодавець передбачив можливість завдання правомірним застосування санкцій центральним органом виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, шкоди юридичним та фізичним особам, що, на думку колегії суддів, повністю відповідає приписам ч. 1 ст. 3 Конституції України, згідно якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З огляду на викладене посилання Апелянтів на можливі негативні наслідки у позбавлення права осіб на отримання освіти є виправданими у розрізі того, що експлуатація згаданих приміщень ДНЗ «Калинка» до усунення виявлених у ході перевірки порушень становить небезпеку для життя та здоров`я людей.

Судом апеляційної інстанції також відхиляються і доводи Апелянтів про те, що усунення усіх виявлених у ході перевірки порушень неможливе через обмеження фінансування, оскільки в силу вже згаданих вище положень ч. 1 ст. 3 Основного Закону саме людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а відтак тимчасове обмеження експлуатації певного приміщення до приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства у сфері техногенної і пожежної безпеки є виправданим заходом реагування, а певні незручності, пов`язані з такими обмеженнями, є засобом спонукання забезпечення якомога швидшого фінансування витрат, необхідних для усунення таких порушень та відновлення діяльності закладу.

Щодо тверджень Апелянтів про безпідставне незалучення до участі у справі в якості третьої особи Білоцерківської міської ради Київської області як органу місцевого самоврядування, до відання якого належить забезпечення розвитку всіх видів освіти та який є засновником ДНЗ «Калинка» та якому на праві комунальної власності належить будівля закладу освіти, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що таке процесуальне порушення суду першої інстанції було усунуто судом апеляційної інстанції шляхом залучення Білоцерківської міської ради Київської області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Разом з тим, оскільки указане порушення не призвело до неправильного вирішення справи, то колегія суддів вважає, що воно не може мати наслідком скасування рішення суду.

Крім того, із змісту доданого до апеляційної скарги Білоцерківської міської ради статуту ДНЗ «Калинка» вбачається, що указаний заклад освіти є юридичною особою, а відтак в силу приписів ст. 80 Цивільного кодексу України може бути позивачем та відповідачем у суді. При цьому, закріплення за ДНЗ «Калинка» майна комунальної форми власності на праві оперативного управління не свідчить про те, що рішення суду про зупинення експлуатації відповідної будівлі, яка входить до складу переданого майна, не може бути виконано саме Відповідачем.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційних скаргах доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №33 «Калинка» Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради Київської області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 17» березня 2021 року.