Справа № 620/629/21
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року Чернігів Справа № 620/629/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, що викладена в листі від 21.01.2021 № 409-6224/П-02/8-2500/21, та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 02.08.2020 з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за бойове чергування, одноразової премії та індексації, згідно довідки про види та розміри грошового забезпечення, з якого сплачувався єдиний соціальний внесок від 18.12.2020 № 420 та довідки про нараховану та виплачену індексацію від 03.08.2020 № 225, виданими військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, та виплачувати пенсію у перерахованому розмірі без обмеження, а також виплатити різницю між нарахованою та отриманою пенсією.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно під час розрахунку пенсії не було враховано усі суми грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні 24 місяці перед звільненням.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що серед постійних щомісячних видів грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, одноразові виплати такі як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за бойове чергування, одноразова премія та індексація відсутні. Також вказує, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не є складовими щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії. Зазначає, що винагороду за бойове чергування, одноразову премію позивач не отримував систематично, такі виплати залежали від певних обставин та були щомісячними. Щодо індексації грошового забезпечення, то відповідач зазначає, що надана позивачем довідка підтверджує той факт, що з індексації єдиний соціальний внесок не утримувався і не нараховувався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 02.08.2020 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

30.12.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою, в якій просив долучити довідку про щомісячне нарахування індексації від 03.08.2020 № 226 (фактично додано довідку від 03.08.2020 № 225), довідку про види та розміри грошового забезпечення, з якого сплачувався єдиний соціальний внесок від 18.12.2020 № 420, та здійснити перерахунок пенсії з дати призначення (а.с. 10-12).

Листом від 21.01.2021 № 409-6224/П-02/8-2500/21 відповідач повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за бойове чергування, одноразової премії та індексації, а також те, що пенсія виплачується згідно чинного законодавства (а.с. 13-14).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами другою та третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (стаття 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - Постанова № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених зі служби в органах Державної прикордонної служби, та має на меті реалізацію цими особами конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 522/11262/16-а, від 24.12.2020 у справі № 803/867/17, зокрема, щодо одноразової премії в постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № від 02.06.2020 у справі № 607/4492/17, від 16.09.2020 у справі № 431/4087/16-а).

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача не можуть бути враховані матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова премія, зазначені в довідці Військової частини НОМЕР_2 від 18.12.2020 № 420.

Щодо винагороди за бойове чергування, то суд зазначає наступне.

Згідно пунктів 1-3 глави 3 розділу IV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306, військовослужбовцям, які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, передбачених Інструкцією про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1391/27836; екіпажів літаків, вертольотів, кораблів, катерів, що виконують завдання з охорони державного кордону територіального моря та виключної (морської) економічної зони України, за час бойового чергування (бойової служби) виплачується винагорода в розмірі до 20 відсотків посадового окладу, обчисленого в установленому порядку за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови № 704 на місяць. Винагорода виплачується в таких розмірах: 1) військовослужбовцям, які входять до складу екіпажів літаків і вертольотів, - 3 відсотки посадового окладу за кожний здійснений під час чергування виліт, пов`язаний із забезпеченням проведення підрозділами охорони державного кордону, силами Морської охорони заходів для недопущення на територію України диверсійно-розвідувальних груп, збройних формувань та засобів терору, але не більше 20 відсотків на місяць; 2) військовослужбовцям, які входять до складу екіпажів кораблів, катерів, та військовослужбовцям, направленим відповідно до наказу на ці кораблі та катери для виконання обов`язків тимчасово відсутніх членів екіпажу, за час бойового чергування (бойової служби) - 4 відсотки посадового окладу за кожну повну добу чергування (служби), але не більше 20 відсотків на місяць; 3) військовослужбовцям, які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, за час бойового чергування (бойової служби) - 3 відсотки посадового окладу за кожне чергування (несення служби), але не більше 20 відсотків на місяць. Військовослужбовцям строкової військової служби, які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, екіпажів кораблів і катерів, винагорода виплачується в розмірі 2 відсотків посадового окладу за кожне чергування (несення служби), але не більше 5 відсотків на місяць. Винагорода за бойове чергування (бойову службу) виплачується за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказів відповідного начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Підставою для видання наказу є рапорти відповідних начальників (командирів) підрозділів, у яких зазначаються посада, прізвище та ініціали військовослужбовців, які залучалися до несення бойового чергування (бойової служби), кількість чергувань (вилітів) та загальний відсоток для встановлення розміру винагороди.

З вищевказаного вбачається, що винагорода за бойове чергування виплачується лише військовослужбовцям, що залучаються до несення служби, за кожне чергування, на підставі наказів відповідних командирів (начальників). А військовослужбовцям, які у відповідному місяці до несення служби не залучались, зазначена виплата не здійснюються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винагорода за бойове чергування має окремий, особливий і непостійний вираз виплати, не виплачується кожен місяць автоматично всім військовослужбовцям та не має постійного характеру, здійснюється лише у разі дотримання відповідних умов та лише за фактичне перебування в наряді, з огляду на що не повинна включатись до складу грошового забезпечення, яке враховується при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № 127/27678/16-а.

Щодо перерахунку пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення, то суд зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» містить відсилочну норму, зважаючи на те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, з якого призначається (обчислюється) пенсія.

Такий висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 23.12.2019 у справі № 347/1920/17, від 27.12.2019 у справі № 643/11749/17, від 06.02.2020 у справі № 638/13719/19, від 09.10.2020 у справі № 686/10044/17, від 26.11.2020 у справі № 638/15747/15-а, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10.03.2015 (справа №21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Разом із тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.

Згідно частини другої статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 на час призначення йому пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним індексації грошового забезпечення, а Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно відмовило у проведенні перерахунку розміру пенсії, враховуючи право позивача на виплату різниці пенсії за минулий час в межах 12 місяців, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку позивачу пенсії з 02.08.2020 з врахуванням у розрахунок індексації грошового забезпечення відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 03.08.2020 № 225; зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 02.08.2020, врахувавши у розрахунок індексацію грошового забезпечення відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 03.08.2020 № 225, та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог про перерахунок пенсії без обмеження, то суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано та не надано суду доказів проведення розрахунку та виплати пенсії відповідачем з будь-яким обмеженням, а судом такі обмеження не встановлені, тому, враховуючи, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо прохання позивача зобов`язати відповідача подати в 30-ти денний термін з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення, суд звертає увагу на наступне.

Частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, здійснення судового контролю за виконанням судового рішення можливе виключно за ініціативою суду. Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Тому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 02.08.2020 з врахуванням у розрахунок індексації грошового забезпечення відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 03.08.2020 № 225.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 02.08.2020, врахувавши у розрахунок індексацію грошового забезпечення відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 03.08.2020 № 225, та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.03.2021.

Суддя Н.М. Баргаміна