Справа № 160/3852/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
17 березня 2021 р.Справа №160/3852/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-
ВСТАНОВИВ:
16.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову, в якій заявник просить:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 63347542 Амур-Нижньодніпровським ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-113259-17/61У від 11.02.2020 року, виданої ГУ ДПС у Дніпропетровській області;
- заборонити Головному управлінню ДПС України у Дніпропетровській області звертатися з вимогою про примусове стягнення з ОСОБА_1 сум недоїмки за єдиним внеском , що утворився за період з 01 січня 2017 року по 03 червня 2020 року.
В обгрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що 16 березня 2021 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправним і скасування рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області та зобов`язання вчинити певні дії. Предметом спору у цій справі є визнання протиправним рішення ДПС оформленого як відмова у списанні сум недоїмки та власне прохання зобов`язати ДПС списати позивачу недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 32 965,68 грн., що нарахована позивачу , як фізичній особі-підприємцю, за період з 01 січня 2017 року по 03 червня 2020 року. 21.10.2020 року за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-113259-17/61У від 11.02.2020 року, виданої ГУ ДПС у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження. 22.10.2020 року винесена постанова про розшук майна боржника. 10.03.2021 року відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу затримано та арештовано автомобіль «Nissan Primera» р. н. НОМЕР_2 , який належить позивачу на праві власності. Враховуючи дії виконавця, позивач вважає, що автомобіль може бути відчужено на користь третіх осіб в межах примусового виконання вимоги ДПС, за якою стягнення здійснюється у безспірному порядку, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може призвести до додаткових труднощів в разі поновлення порушених прав за рішенням суду. На цей час автомобіль описано і державний виконавець може в будь-який час розпочати процедуру реалізації арештованого майна.
Разом із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області списати ОСОБА_1 недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 32 965,68 грн., що нарахована йому, як фізичній особі-підприємцю, за період з 01 січня 2017 року по 03 червня 2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, судом встановлено таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За умовами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 63347542 та заборони вчиняти певні дії, суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.
Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання та, з цією метою, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.
Водночас, у заяві про забезпечення позову заявник просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 63347542 Амур-Нижньодніпровським ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відкритого з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-113259-17/61У від 11.02.2020 року, виданої ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Тобто, позивач просить зупинити стягнення на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-113259-17/61У від 11.02.2020 року, за якою стягнення здійснюється у безспірному порядку.
За приписами п. 5 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
При цьому, у позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, оформлене листом від 16.09.2020 року.
Таким чином, позивач звернувся до суду з позовною заявою про оскарження рішення, за яким стягнення боргу у безспірному порядку не здійснюється та скасування якого не вплине на стягнення з позивача у безспірному порядку сум недоїмки за єдиним внеском.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем у заяві про забезпечення позову не дотримано умови ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, тому заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 150-154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,-
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.
Копію цієї ухвали направити заявнику.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна