Справа № 320/7317/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7317/19 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області про:

- визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Київській області № 1328 від 20.06.2019 "Про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )";

- визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.07.2019 №, №, № які прийняті ГУ ДФС у Київській області;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2019 № Ф- та Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.07.2019 № які прийняті ГУ ДФС у Київській області.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Водночас, представником відповідача у судовому засіданні було заявлено клопотання про правонаступництво у справі. Представник відповідач зазначив, що на теперішній час, Головне управління Державної податкової служби України у Київській області не припинено згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець від 14.06.2012 № 0001681.

Видами економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах (основний) (код КВЕД 47.21), оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами (код КВЕД 46.32), роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.22); роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.23), роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.24), роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.26), роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.29), роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.81) тощо.

Наказом ГУ ДФС у Київській області від 19.03.2019 №584 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )" (надалі - Наказ ГУ ДФС у Київській області від 19.03.2019 № 584) визначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань встановлення дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з 01.01.2016 по 31.12.2017 тривалістю 5 робочих днів за адресою: АДРЕСА_1 , з 19.03.2019.

22.03.2019 позивач звернувся до ГУ ДФС у Київській області із листом №б/н, про втрату первинних документів за період, який підлягає перевірці.

У зв`язку з цим, ГУ ДФС у Київській області видано наказ №634 від 22.03.2019 "Про перенесення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 " (далі - Наказ ГУ ДФС у Київській області від 22.03.2019 № 634), яким визначено перенести терміни проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. з 22.03.2019 до дати відновлення та надання позивачем документів до перевірки, але не пізніше ніж до 19.06.2019.

20.06.2019 ГУ ДФС у Київській області видано наказ № 1328 "Про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )" (далі - Наказ ГУ ДФС у Київській області від 20.06.2019 № 1328) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період діяльності з 01.01.2016 по 31.12.2017, яким визначено продовжити строки проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , з 21.06.2019 тривалістю на 2 робочих дні.

Посадовими особами ГУ ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період діяльності з 01.01.2016 по 31.12.2017.

Перевірка проводилась за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3.

За результатом Перевірки, ГУ ДФС у Київській області складено Акт від 02.07.2019 №572/10-36-13-03/ НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки).

Позивач не погодився з висновками Акту перевірки та подав свої заперечення до ГУ ДФС у Київській області. За результатами розгляду заперечення, Відповідачем вирішено висновки Акту перевірки залишити без змін.

Актом перевірки встановлено наступні порушення позивачем :

- п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) (далі - ПК України), в частині не надання для проведення документальної позапланової виїзної перевірки за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- п. 167.1 ст. 167, п. 177.1 та п. 177.2 ст. 177 ПК України встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 225 761,84 грн., в т.ч. за 2016 в сумі 54940,18 грн., за 2017 в сумі 170821,65 грн.;

- п.183.2 ст.183 ПК України встановлено не подання заяви про реєстрацію платником податку на додану вартість;

- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8, ч.2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 донараховано єдиний внесок в розмірі 167682,87 грн. в т.ч. за 2016 рік в сумі 64991,95 грн. та за 2017 рік в сумі 102690,92 грн.;

- п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, в частині заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності на суму 18813,49 грн. в т.ч. 4 578,35 грн. за 2016 рік та 14235,14 грн. за 2017 рік.

На підставі Акту перевірки ГУ ДФС у Київській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 26.07.2019 № про сплату адміністративного штрафу та інших санкцій на загальну суму 510,00 грн. (Форма "ПС");

- податкове повідомлення-рішення від 26.07.2019 № про сплату податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 282202,30 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 225 761,84 грн., за штрафними санкціями 56440,46 грн. (Форма "Р");

- податкове повідомлення-рішення від 26.07.2019 № про сплату військового збору на загальну суму 23 516,86 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 18 813,49 грн., за штрафними санкціями 4 703,37 грн. (Форма "Р");

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2019 №Ф- про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску у сумі 167682,87 грн. (далі - Вимога від 26.07.2019 №Ф-);

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.07.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування не нарахованого єдиного внеску у розмірі 40035,76 грн. (далі - Рішення від 26.07.2019 №).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 26.07.2019 №, № , № , Вимогою від 26.07.2019 № Ф-, Рішенням від 26.07.2019 № та у відповідності до п. 56.3 ст. 56 ПК України, 15.08.2019 позивач подав до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) скаргу.

Рішенням Державної податкової служби України від 17.10.2019 № 6028/6/99-00-08-05-04 податкові повідомлення-рішення від 26.07.2019 №, №, № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до ст.62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пункт 78.1 ст.78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки.

Згідно з п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до п.78.5 ст.78 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із ст.81 цього Кодексу.

Згідно із п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно із п.п.44.1 та 44.3 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у п.44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

В п.44.5 ст.44 ПК України зазначено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в п.п.44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов`язковою умовою документальної виїзної перевірки є її проведення виключно за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Як вбачається з матеріалів справи, терміни проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача відповідно до п.44.5 ст.44 ПК України були перенесені до усунення причин, які призвели до неможливості її проведення, а саме: до дати поновлення документів позивачем.

Як встановлено судом вище, наказом ГУ ДФС у Київській області від 19.03.2019 №584 встановлено тривалість перевірки у 5 робочих днів починаючи з 19.03.2019. Відповідно до наказу ГУ ДФС у Київській області Наказ від 22.03.2019 № 634, останній було надано позивачу цього ж дня, тобто на четвертий робочий день перевірки.

Таким чином, згідно з наказом від 19.03.2019 №584 та наказом від 22.03.2019 № 634, ГУ ДФС у Київській області не пізніше ніж 19.06.2019 (останній п`ятий день перевірки) мав прибути на проведення перевірки або видати відповідний наказ про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Крім того, заслуговують на увагу доводи позивача, що 19.06.2019 (останній п`ятий день перевірки) за місцезнаходженням: АДРЕСА_1, жодна посадова особа ГУ ДФС у Київській області для проведення перевірки не прибувала.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував того, що посадові особи ГУ ДФС у Київській області 19.06.2019 за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 для перевірки позивача не виїжджали.

Враховуючи вищевикладене, наказ від 20.06.2019 № 1328 було прийнято з порушенням норм ПК, що свідчить про його протиправність.

Крім того, відповідно до пп.20.1.6 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючому органу під час проведення перевірки надано право запитувати та вивчати первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Втім, право витребувати у платника податків документи поза межами перевірки, у контролюючого органу відсутнє.

Висновки відповідача про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу, як бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб, єдиним соціальним внеском та військовим збором, ґрунтуються виключно на тому, що позивачем не було надано до перевірки документів, що підтверджують витрати на провадження господарської діяльності.

Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

У зв`язку з ненаданням позивачем первинної документації ГУ ДФС у Київській області складено відповідний акт та перевірку проведено за відсутності первинної документації.

Крім того, заслуговують на увагу доводи позивача, що відповідний акт, передбачений п.85.6 ст. 85 ПК України, на підпис позивачу чи його законному представнику не надавався.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Водночас, зі змісту Акту перевірки вбачається, що його складено ГУ ДФС у Київській області на підставі акту про ненадання позивачем документів для перевірки. Отже, первинні документи відповідачем не досліджувалися.

В момент виходу посадових осіб ГУ ДФС у Київській області на перевірку відповідно до наказу від 20.06.2019 № 1328 позивач (посадова особа платника податків або його законні (уповноважені) представники) фактично не був присутній за місцезнаходженням (місцем проживання), що в свою чергу унеможливило надання належним чином оформлених копій документів, які наявні у позивача.

Документальна позапланова виїзна перевірка позивача проведена не за місцезнаходженням (місцем проживання) позивача, а в приміщенні ГУ ДФС у Київській області, що не узгоджується з приписами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, відповідно до якого документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Фактично ГУ ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку позивача з питань, які можуть бути предметом лише документальної перевірки, а саме щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

ПК України не передбачено право контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні контролюючого органу навіть у разі відмови платника податку від допуску посадових осіб до проведення перевірки.

Обов`язковою умовою документальної виїзної перевірки є її проведення виключно за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Отже, проведення ГУ ДФС у Київській області документальної позапланової виїзної перевірки позивача, за результатами якої складено Акт від 02.07.2019 №572/10-36-13-03/ НОМЕР_1 , було здійснено з порушенням норм податкового законодавства.

Зазначені процедурні порушення вплинули на можливість позивача захистити свої права під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки та підтвердження законності даних податкового обліку.

Платник податків не обмежений правом довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги під час розгляду заперечення до акту перевірки, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу.

Водночас, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, постанова Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18).

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі "Лелас проти Хорватії" зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії").

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги, що ГУ ДФС у Київській області під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача не було дотримано процедурних питань, передбачених ПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що результати такої перевірки не можуть створювати юридичних наслідків, зокрема і бути підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

За наведених обставин, податкові повідомлення-рішення від 26.07.2019 № , №, № , вимога про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2019р. № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.07.2019р. № прийняті ГУ ДФС у Київській області є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Г.В.Земляна

суддя В.В.Файдюк