Справа № 160/17524/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/17524/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року в адміністративній справі №160/17524/20 (суддя у 1 інстанції Царікова О.В.) за позовом Запорізького окружного адміністративного суду до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Запорізький окружний адміністративний суд звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2020 року ВП № 63839119;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору від 07.12.2020 року ВП №63839119, якою з Запорізького окружного адміністративного суду як боржника постановлено стягнути виконавчий збір у розмірі 18 892,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.12.2020 року ВП № 63839119, якою з Запорізького окружного адміністративного суду як боржника постановлено стягнути мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 208, 26 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні постанови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню судом, оскільки рішення, за якими боржниками є місцеві суди, підвідомчі Відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, а тому відповідач не мав жодних законних підстав для відкриття виконавчого провадження № 63839119, оскільки на вчинення таких дій має право виключно Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно -Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Дніпро). Зазначено, що оскаржувані постанови були направлені на адресу суду із порушенням строків, встановлених ч.1 ст.28 Закону України Про виконавче провадження.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2020 року ВП № 63839119. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору від 07.12.2020 року ВП № 63839119. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.12.2020 року ВП № 63839119. Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Запорізького окружного адміністративного суду судові витрати з оплати судового збору у сумі 4205 грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції здійснено неправильне тлумачення положень Інструкції №512/5, в якій визначено, що Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зокрема, підвідомчі рішення, за якими боржниками є місцеві суду, без обмеження їх знаходження у м. Києві. Зазначено, що відповідно до резолютивної частини виконавчого листа у справі №280/788/19 адміністративний позов стосувався майнових та немайнових зобов`язань, а тому відповідно до приписів чинного законодавства за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи. Також в рішенні суду не наведено жодного правового обґрунтування або норми законодавства, яка б підтверджувала протиправність винесення постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.12.2020 року у ВП №63839119.

В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без задоволення.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 10.06.2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом прийнято рішення в адміністративній справі №280/788/19, яким задоволено позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Запорізького окружного адміністративного суду, відповідача-2: Державної судової адміністрації України.

Вказане рішення набрало законної сили після оскарження його в апеляційному та касаційному порядку.

11.11.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №280/788/19, в якому боржником вказано Запорізький окружний адміністративний суд.

В означеному виконавчому документі викладено резолютивну частину рішення суду від 10.06.2019 року у справі №280/788/19, а саме:

Зобов`язати Запорізький окружний адміністративний суд перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року включно надбавку за вислугу років у розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України Про статус суддів (в редакції, чинній у період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року, включно), з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, саме: окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, доплати за науковий ступінь, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Зобов`язати Запорізький окружний адміністративний суд перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року включно заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з урахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказаний період включно, з урахуванням компенсації відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

07.12.2020 року за заявою ОСОБА_1 (стягувач, третя особа), керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63839119, якою проінформовано боржника про необхідність виконання рішення у строк протягом 10 робочих днів та постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі, визначеному статтею 27 Закону України Про виконавче провадження.

Цього ж дня головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. винесені постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 63839119.

У постанові про стягнення виконавчого збору від 07.12.2020 року ВП №63839119 державний виконавець постановив стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 18892, 00 грн., який державний виконавець розрахував у відповідності до ч. 3 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження за примусове виконання рішення немайнового характеру щодо боржника - юридичної особи із розрахунку чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати згідно ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік, в якій установлено мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня на рівні 4723,00 грн.

Згідно з постанови від 07.12.2020 року про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №63839119 у сумі 208,26 грн. означені витрати визначено державним виконавцем у відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону України Про виконавче провадження та розділу IV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року.

Зі змісту означеної постанови встановлено, що мінімальні витрати виконавчого провадження № 63839119, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій (зокрема, відповідачем понесені витрати із роздрукування та відправки документів виконавчого провадження, внесенням даних до Реєстру виконавчих проваджень,тощо).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Вимогами частини 1 статті 19 Закону №1404-VIII, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016 року) затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція №512/5), яка розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 3 розділу I Інструкції №512/5, органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві);

відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві;

управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень);

відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Згідно із приписами абз. 1, 2 пункту 4 розділу I Інструкції №512/5, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими:

боржниками є Апарат Верховної Ради України, Офіс Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Офіс Генерального прокурора, обласні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада правосуддя, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи, а також розташовані у місті Києві територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

сума зобов`язання становить п`ятдесят та більше мільйонів гривень чи еквівалентну суму в іноземній валюті або двадцять п`ять та більше мільйонів гривень чи еквівалентну суму в іноземній валюті, якщо місцем виконання рішення є місто Київ.

Водночас, згідно з абз. 4, 5 п. 4 розділу І Інструкції №512/5, Відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими:

боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

сума зобов`язання становить від двадцяти п`яти до п`ятдесяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Так, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є, зокрема, розташовані у місті Києві територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Отже, у даному випадку конструкція означеної норми з урахуванням абз. 1, 2, 4, 5 п. 4 розділу І Інструкції №512/5 в контексті положень ч. 1 ст. 24 Закону №1404-VIII, дає підстави для висновку про те, що до підвідомчості відповідача належать рішення, в яких боржниками визначено, зокрема, розташовані у місті Києві місцеві суди, а Відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, в яких боржниками визначені інші місцеві суди.

Водночас, боржником у виконавчому провадженні №63839119 визначено Запорізький окружний адміністративний суд (), місцезнаходженням якого за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: вул. Сергія Синенка, 65-В, м.Запоріжжя, 69041.

Враховуючи викладене, виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року по справі №280/788/19 за виконавчим листом №280/788/19, боржником в якому визначено Запорізький окружний адміністративний суд, підвідомче Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень відповідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

За таких обставин відповідачем порушено правила підвідомчості під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №63839119, а тому постанова державного виконавця від 07.12.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63839119 підлягає скасуванню.

Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2020 року ВП № 63839119 є протиправною та прийнятою з порушенням правил підвідомчості, правові підстави для нарахування та стягнення з позивача як боржника у виконавчому провадженні №63839119 виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження відсутні, а відтак також підлягають скасуванню постанова від 07.12.2020 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 18 892,00 грн. та постанова від 07.12.2020 року про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 208, 26 грн.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року в адміністративній справі №160/17524/20 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року в адміністративній справі №160/17524/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва