Справа № 420/305/20
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/305/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Шевченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ЕН ДІСТРІБ`ЮШН до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості № UA500010/2019/000162/2 від 05.12.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500010/2019/00638.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ТОВ ЕН ДІСТРІБ`ЮШН у відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подано до митного органу усі основні документи, які підтверджують митну вартість ввезених та територію України товарів. При цьому, дані документи є належними та допустимими і підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх данні піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність таких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Крім того, митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару, які в свою чергу є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Представником Одеської митниці Держмитслужби до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих для підтвердження митної вартості товарів було встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни товарів, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Визначені розбіжності не були усунуті, а декларантом не надано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ, що виключило можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості та обумовили необхідність запитувати додаткові документи/відомості. З метою забезпечення повного оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів у максимально наближений час є більшим, а тому митну вартість було скориговано. При цьому, у рішенні про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, а також визначені джерела інформації які використовувались для визначення митної вартості. Таким чином, Одеська митниця ДФС під час здійснення контролю митної вартості товарів та прийняття рішення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, у які представник позивача вказує, що у відзиві на позовну заяву відповідач не спростував твердження, викладені в позовній заяві та аргументи стосовно суті позовних вимог. ТОВ ЕН ДІСТРІБ`ЮШН надано всі основні документи, які підтверджують митну вартість ввезених на територію України товарів, у відповідності до ч. 2 ст. 53 МК України. При цьому, ч. 5 ст. 53 встановлено заборону вимагати від декларанта або уповноваженої ним особо будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. В свою чергу не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів, без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 березня 2020 року зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, залучено в якості співвідповідача - Одеську митницю Держмитслужби.

Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року витребувано від Одеської митниці Держмитслужби належним чином завірені копії митних декларацій, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості № UA500010/2019/000162/2 від 05.12.2019 року та які слугували підставою для визначення методу митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, зокрема МД № UA500010/2019/027314 від 30.09.2019 року, № UA500170/2019/023721 від 01.10.2019 року, № UA500010/2019/028452 від 09.10.2019 року з усіма документами, що були додані до них декларантом, та зупинено провадження по справі для одержання витребуваних документів.

Ухвалою суду від 03 березня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

10 червня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю ЕН ДІСТРІБ`ЮШН (покупець) та GP Battery (Poland) Sp.z.o.o. (продавець) укладено контракт № 2/2019, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити, покупець зобов`язується приймати та оплачувати партіє товарів, по цінам та в кількості, вказаних в параграфі 2.1 та 3.1. (а.с. 37-45 т. 1).

Згідно п. 2.1, 3.1 вказаного контракту номенклатура товарів у кожній поставці визначається продавцем в рахунку/проформі рахунку. Ціна на товар та загальна вартість кожної поставки вказується продавцем в рахунку/проформі рахунку, визначеному покупцеві.

01 грудня 2019 року декларантом позивача подано до митного оформлення митну декларацію № UA500010/2019/034677 щодо митного оформлення товару первинні елементи живлення циліндричні, діоксин-марганцеві, сольові, в блістерах та без них батарейки GREENCELL (а.с. 25-28 т. 1).

05 грудня 2019 року за результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом винесена картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500010/2019/000162/2, у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме 1) згідно п. 7.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.06.2019 № 2/2019 вартість тари, упаковки та маркування входить у ціну товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. 2) згідно п. 3.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.06.2019 № 2/2019 визначено, що ціна на товар та загальна вартість кожної поставки вказуються продавцем в рахунку/проформі рахунку встановлено покупцеві. Проте, в поданому до митного контролю та оформлення інвойсі не вказано реквізити зовнішньоекономічного контракту, шо не дає можливість прив`язати інвойс та ціну в ньому до даної зовнішньоекономічної операції. 3) згідно п. 5.3 договору від 10.06.2019 № 2/2019 передбачено декілька варіантів оплати партії товару від покупця продавцю: покупець здійснює оплату за замовлений товар у вигляді предоплати або по факту отримання товару умови платежу уточнюються у рахунку/проформу рахунку продавця. Проте, в поданому до митного контролю та оформлення інвойсі відсутні відомості щодо умов здійснення платежів за товар від продавця згідно даної поставки, банківських платіжних документів до митного оформлення не надано. У наданому до митного оформлення прайс листі від 21.11.2019 відсутня інформація на яких період дійсна дана цінова пропозиція, що не дає змогу встановити чинність даної цінової пропозиції від 21.11.2019 на момент виставлення інвойсу 22.08.2019, а також відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт, що не дає можливість встановити зв`язок між вказаним документом та поставкою товару. В розділі «Висновок» наданого висновку експерта про вартісні характеристики товару від 25.11.2019 № 221/241 вказано, що ціни на батарейки в асортиментів при поставках в Україну на умовах FOB-Hong Kong можуть становити ціни наведені у таблиці даного висновку, але не визначено встановлену ринкову вартість товару, що оцінюється. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ додаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містять реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів: банківські та платіжні документи, що факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Але до митного оформлення жоден з наведених документів не надано. У зв`язку з цим виникли достатні підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості, які потребуються уточнення. Згідно п. 5 ст. 54 МКУ орган доходів і зборів має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу, чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п. 2 ст. 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підпадають під обчислення. Враховуючи вищезазначене, відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) рахунки про здійснення платежів тертім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором (угодою, контрактом); 2) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги виробника товару. У відповідно до ч. 6 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Відповідно до ст. 254 МКУ прошу надати переклад українською мовою документу за кодом 9610 (копія митної декларації країни відправлення). Листом від 05.12.2019 декларант повідомив, про неможливість подання інших затребуваних органом доходів і зборів документів. Крім того, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в ч. 2-4 ст. 53 ПКУ, розбіжності, що були виявлені не спростовано. За результатом проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом шляхом обміну електронними повідомленнями було обрано метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до ч. 1 ст. 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймаються органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 МКУ, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Згідно частини 6 статті 54 орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ. Згідно статті 57 МКУ кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МКУ. Згідно ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при обчисленні. Відповідно до ч. 3 ст. 58 МКУ у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом застосовуються другорядні методи зазначені у п. 2 ч. 3 ст. 57 МКУ. В органу доходів і зборів відсутня інформація щодо вартості операцій за ідентичними товарами, тому відповідно до ст. 59 МКУ неможливо застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів. У митного органу наявна інформація, щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами. З метою забезпечення повного оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС ДФС з урахуванням вимог ч. 3 ст. 64 МКУ та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшим. Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару № 1 скориговано до рівня 5,62 дол США/кг нетто (МД від 09.10.2019 № UA50010/2019/028452); митну вартість товару № 2 скориговано до рівня 5,81 дол США/кг нетто (МД від 30.09.2019 № UA500010/); митну вартість товару № 3 скориговано до рівня 5,62 дол США/кг нетто (МД від 01.10.2019 № UA500170/2019/023721); митну вартість товару № 4 кориговано до рівня 5,62 дол США/кг нетто (МД від 09.10.2019 № UA50010/2019/028452 (а.с. 29-31 т. 1).

05 грудня 2019 року Одеською митницею ДФС прийнято карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500010/2019/00638, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів (а.с. 32 т. 1).

Відповідно до ст. 543 МК України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст. 7 МК України, відносяться, зокрема, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Відповідно до п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень МК України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є, відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7 ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до положень ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі; 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.09.2019 року по справі № 815/6780/15, від 06.09.2019 року по справі № 803/1212/14.

Як вбачається з матеріалів справи, у рішенні про коригування митної вартості dsl 05 грудня 2019 року № UA500010/2019/000162/2, зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме 1) згідно п. 7.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.06.2019 № 2/2019 вартість тари, упаковки та маркування входить у ціну товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. 2) згідно п. 3.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.06.2019 № 2/2019 визначено, що ціна на товар та загальна вартість кожної поставки вказуються продавцем в рахунку/проформі рахунку встановлено покупцеві. Проте, в поданому до митного контролю та оформлення інвойсі не вказано реквізити зовнішньоекономічного контракту, шо не дає можливість прив`язати інвойс та ціну в ньому до даної зовнішньоекономічної операції. 3) згідно п. 5.3 договору від 10.06.2019 № 2/2019 передбачено декілька варіантів оплати партії товару від покупця продавцю: покупець здійснює оплату за замовлений товар у вигляді предоплати або по факту отримання товару умови платежу уточнюються у рахунку/проформу рахунку продавця. Проте, в поданому до митного контролю та оформлення інвойсі відсутні відомості щодо умов здійснення платежів за товар від продавця згідно даної поставки, банківських платіжних документів до митного оформлення не надано. У наданому до митного оформлення прайс листі від 21.11.2019 відсутня інформація на яких період дійсна дана цінова пропозиція, що не дає змогу встановити чинність даної цінової пропозиції від 21.11.2019 на момент виставлення інвойсу 22.08.2019, а також відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт, що не дає можливість встановити зв`язок між вказаним документом та поставкою товару. В розділі «Висновок» наданого висновку експерта про вартісні характеристики товару від 25.11.2019 № 221/241 вказано, що ціни на батарейки в асортиментів при поставках в Україну на умовах FOB-Hong Kong можуть становити ціни наведені у таблиці даного висновку, але не визначено встановлену ринкову вартість товару, що оцінюється. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ додаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містять реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів: банківські та платіжні документи, що факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Але до митного оформлення жоден з наведених документів не надано. У зв`язку з цим виникли достатні підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості, які потребуються уточнення.

В то же час, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю ЕН ДІСТРІБ`ЮШН (покупець) та GP Battery (Poland) Sp.z.o.o. (продавець) укладено контракт № 2/2019, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити, покупець зобов`язується приймати та оплачувати партіє товарів, по цінам та в кількості, вказаних в параграфі 2.1 та 3.1. (а.с. 37-45 т. 1).

Згідно п. 2.1, 3.1 вказаного контракту номенклатура товарів у кожній поставці визначається продавцем в рахунку/проформі рахунку. Ціна на товар та загальна вартість кожної поставки вказується продавцем в рахунку/проформі рахунку, визначеному покупцеві.

Відповідно до п. 4.1, 5, 6, 7 поставка товарів згідно даному контракту здійснюється на умовах FOB порти Китаю відповідно з правилами Інкотермс 2010. Розрахунки здійснюються у доларах США. Продавець зобов`язаний протягом 48 годин після отримання замовлення від покупця виставити покупцю рахунок/проформу рахунку до оплати. Покупець здійснює оплату за замовлений товар у вигляді передоплати або по факту отримання товару. Умови платежу уточнюються у рахунку/проформі рахунку продавця. Перелік товаросупроводжувальних документів: коносамент, рахунок, сертифікат походження. Товар повинен бути затарений та упакований таким чином, щоб виключити його зіпсування на період постачання до прийому покупцем. Вартість тари, упаковки та маркування входить у ціну товару.

Тобто, в контракті № 2/2019 від 10 червня 2019 року, який був в наявності у митного органу, містить чітке зазначення, що вартість тари, упаковки та маркування входить у ціну товару, а тому посилання відповідача на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, є необґрунтованими.

Згідно п. 3. 1 контракту № 2/2019 від 10 червня 2019 року ціна на товар та загальна вартість кожної поставки вказується продавцем в рахунку/проформі рахунку, визначеному покупцеві.

В матеріалах справи наявний інвойс /2019, який містить дані щодо ціни товару та загальну вартість вказаного товару (а.с. 47 т. 1).

При цьому, в інвойсі вказано продавця: GP Battery (Poland) Sp.z.o.o., покупця: ТОВ ЕН ДІСТРІБ`ЮШН, та зазначено найменування поставляємого товару, що дозволяє ідентифікувати сторін відповідно до контракту № 2/2019 від 10 червня 2019 року, а тому доводи відповідача щодо того, незазначення в інвойсі реквізитів зовнішньоекономічного контракту, не дає можливість прив`язати інвойс та ціну в ньому до даної зовнішньоекономічної операції, є неспроможними.

Крім того, до суду надано лист GP Battery (Poland) Sp.z.o.o. від 18.12.2019 року, яким підтверджено, що інвойс /2019 належить до контракту № 2/2019 від 10 червня 2019 року (а.с. 94-95 т. 1).

Також, суд вважає неспроможними посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості від 05 грудня 2019 року № UA500010/2019/000162/2 на те, згідно п. 5.3 договору від 10.06.2019 № 2/2019 передбачено декілька варіантів оплати партії товару від покупця продавцю: покупець здійснює оплату за замовлений товар у вигляді предоплати або по факту отримання товару умови платежу уточнюються у рахунку/проформу рахунку продавця. Проте, в поданому до митного контролю та оформлення інвойсі відсутні відомості щодо умов здійснення платежів за товар від продавця згідно даної поставки, банківських платіжних документів до митного оформлення не надано, оскільки як вбачається з матеріалів справи 12.08.2019 року додатком № 2 до п. 5.3 договору від 10.06.2019 № 2/2019 внесено зміни, згідно яких сторони домовились внести зміни, а саме покупець здійснює оплату за замовлений товар по факту отримання товару. Отримання товару покупцем в розумінні даного пункту контракту відбувається після перетину товаром митного кордону.

Таким чином, згідно додатку № 2 від 12.08.2019 року до договору від 10.06.2019 № 2/2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю ЕН ДІСТРІБ`ЮШН (покупець) та GP Battery (Poland) Sp.z.o.o. (продавець), пункт 5.3 не передбачає декількох варіантів оплати товару.

При цьому, до суду надано платіжне доручення про сплату коштів у розмірі 63866,47 дол США, сплачених згідно інвойсу /2019 та контракту від 10.06.2019 № 2/2019 (а.с. 85 т. 1).

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо того, що у наданому до митного оформлення прайс листі від 21.11.2019 відсутня інформація на яких період дійсна дана цінова пропозиція, що не дає змогу встановити чинність даної цінової пропозиції від 21.11.2019 на момент виставлення інвойсу 22.08.2019, а також відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт, що не дає можливість встановити зв`язок між вказаним документом та поставкою товару, оскільки наданий декларантом позивача прайс-лист містить в собі назву компанії, що здійснює продаж товарів, найменування покупця, найменування товару та ціну. Разом з тим, чинним законодавством не передбачено чіткого переліку реквізитів, які має містити прайс-лист, зокрема щодо вартості товару та строку його дії.

При цьому, згідно ч. 2 статті 53 Митного кодексу України прайс-лист не є документом, який обов`язково подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо того, що в розділі «Висновок» наданого висновку експерта про вартісні характеристики товару від 25.11.2019 № 221/241 вказано, що ціни на батарейки в асортиментів при поставках в Україну на умовах FOB-Hong Kong можуть становити ціни наведені у таблиці даного висновку, але не визначено встановлену ринкову вартість товару, що оцінюється, оскільки висновок не є первинним документом, який підтверджує вартість імпортовано товару, такий звіт (висновок) носить консультаційний характер; звіт про оцінку майна експерта по своїй суті є результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача щодо визначення вартості об`єкта оцінювання, а тому він не містить інформацію про ціноутворення, позаяк вказані дії виходять за межі професійної діяльності оцінювача.

Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року по справі № 820/638/17.

В той же час, зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не вбачається, яким саме чином, зазначення у висновку експерта про вартісні характеристики товару від 25.11.2019 № 221/241 того, що ціни на батарейки в асортиментів при поставках в Україну на умовах FOB-Hong Kong можуть становити ціни наведені у таблиці даного висновку, вплинуло на достовірність визначення ТОВ ЕН ДІСТРІБ`ЮШН задекларованої митної вартості.

Також, на підтвердження витрат на транспортування ТОВ ЕН ДІСТРІБ`ЮШН надано копії договору на транспортно-експедиторське обслуговування, акту надання-послуг, рахунку на оплату, платіжного доручення (а.с. 87-93 т. 1).

При цьому, ТОВ ЕН ДІСТРІБ`ЮШН під час здійснення митного оформлення надавалась довідка про транспортні витрати, про що безпосередньо зазначено в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500010/2019/000162/2 від 05.12.2019 року.

В той же час, вказані відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Будь-яких належним та допустимих доказів на підтвердження наявності в наданих до митного оформлення документах ознак підробки відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару. Відповідачем не надано до суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Тобто, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

За таких підстав, зазначені відповідачем в оскаржуваних рішеннях обставини жодним чином не можливо вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.

Відповідно до ст. 189, 190 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Отже, зазначені відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Згідно ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом, шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів як: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

За результатами проведеного аналізу баз даних даних ЄАІС ДФС митним органом встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшим. Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару № 1 скориговано до рівня 5,62 дол США/кг нетто (МД від 09.10.2019 № UA50010/2019/028452); митну вартість товару № 2 скориговано до рівня 5,81 дол США/кг нетто (МД від 30.09.2019 № UA500010/2019/027314); митну вартість товару № 3 скориговано до рівня 5,62 дол США/кг нетто (МД від 01.10.2019 № UA500170/2019/023721); митну вартість товару № 4 кориговано до рівня 5,62 дол США/кг нетто (МД від 09.10.2019 № UA50010/2019/028452 (а.с. 29-31 т. 1).

Разом з тим, як вбачається з митних декларацій від 09.10.2019 № UA50010/2019/028452, від 30.09.2019 № UA500010/2019/027314, від 01.10.2019 № UA500170/2019/023721, від 09.10.2019 № UA50010/2019/028452, вказані декларації стосуються товару з іншими характеристиками, що виключає можливість порівняння заявленої позивачем митної вартості із митною вартістю товару, зазначеною в таких митних деклараціях (а.с. 45-82, 99-106, 120-146, 150-155 т. 2).

При цьому, різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 року по справі № 805/2713/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не підтверджено належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та, як наслідок, не доведено правомірності коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості № UA500010/2019/000162/2 від 05.12.2019 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500010/2019/000162/2 від 05.12.2019 року, підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6198,35 грн., відповідно до платіжних доручень № 126 від 09.01.2020 рок, № 142 від 22.01.2020 року (а.с. 13, 103)

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю ЕН ДІСТРІБ`ЮШН слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6198,35 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю ЕН ДІСТРІБ`ЮШН (, адреса місцезнаходження: 65059, м. Одеса, Адміральський проспект, 33А, офіс 425А) до Одеської митниці ДФС (, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-а), Одеської митниці Держмитслужби (, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-а) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA500010/2019/000162/2 від 05.12.2019 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500010/2019/00638 від 05.12.2019 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-а) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю ЕН ДІСТРІБ`ЮШН (, адреса місцезнаходження: 65059, м. Одеса, Адміральський проспект, 33А, офіс 425А) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6198,35 грн. (шість тисяч сто дев`яносто вісім гривень 35 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 15 березня 2021 року.

Суддя О.А. Левчук

.