Справа № 420/3460/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3460/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 березня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бойко О.Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 29.09.2016 р. ВП 51259786, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 29.09.2016 р. ВП 51259786/17, зобов`язання вчинити певні дії.

Крім того, до позовної заяви позивачем було додано в тому числі :

- про звільнення від сплати судового збору за подання позовної з урахуванням важкого матеріального стану;

- про поновлення строку звернення до суду позовною заявою;

- про розгляд позовної заяви, поданої російською мовою, при необхідності, залучення безкоштовного перекладача;

- клопотання про залучення судом перекладача за рахунок держави або відповідача, у випадку, якщо це необхідно суду, з метою перекладу позовної заяви з російської мови (мови оригіналу) на українську мову.

Згідно ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись зі змістом адміністративного позову суд також дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.

Так відповідно до п.п. 5 та 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суд зазначає, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно процесуальних положень ч. 1 ст. 5 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, що повинно сприяти ефективному захисту порушених прав та інтересів, у тому числі з огляду на виконання рішення суду.

Суд зазначає, що позовні вимоги позивача сформульовані нечітко, з порушенням правил будування речень, що повністю унеможливлює з`ясування судом змісту заявлених позовних вимог.

Крім того, суд також зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють (частина третя статті 15 КАС України).

За приписами частини четвертої статті 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Отже, учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

Така позиція суду з питання мови адміністративного судочинства відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 06.07.2016 року у справі №21-1092а16), правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.02.18 року у справі №826/24325/15 (К/9901/8018/18) та ухвалах від 18.01.18 року у справі №577/4156/17 (К9901/2272/18), від 21.02.18 року у справі №826/1833/16 (К/9901/20397/18).

У разі, якщо скаржник не володіє (недостатньо володіє) українською мовою, слід зазначити, що соціально незахищеним верствам населення Законом України "Про безоплатну правову допомогу" гарантовано державою надання відповідних правових послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Для реалізації своїх прав особа має звернутися по правову допомогу до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд роз`яснює, що позивачу необхідно подати адміністративний позов у примірниках для суду та відповідача у відповідності до ст.15 КАС України, ч.1 ст.10 Конституції України та ст.14 Закону України Про засади державної мовної політики, викладеного на українській мові.

При цьому суд зазначає, що залучення перекладача на стадії вирішення питання про відкриття провадження процесуальним законодавством не передбачено.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом в ухвалі від 28 вересня 2020 року по справі №420/5247/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі №420/5247/19 за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними постанов, вимоги та зобов`язання вчинити певні дії.

Крім того, суд також зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (п. 1 ч. 2 ст. 287 КАСУ).

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову позивач оскаржує постанову відповідача ВП №51259786 від 29.09.2016 р.

При цьому до суду для захисту своїх прав та інтересів позивач звернулась лише 03.03.2021 року, тобто з пропуском встановленого Кодексом адміністративного судочинства України десятиденного строку звернення до суду.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом. В обґрунтування зазначеного клопотання зазначено, що позивач неодноразово зверталась до суду із позовом, однак, через різні підстави, в тому числі не усунення недоліків позовної заяви, судом було повернуто позовну заяву.

Так суд згідно з даними автоматизованої системи Діловодство спеціалізованого суду встановив, що 13.02.2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просила в тому числі:

- визнати незаконною, протиправною, такою, що порушує права та інтереси позивача, такою, що не відповідає вимогам закону - постанову ВП №40011488 від 02.10.2013 року з протиправного відкриття виконавчого провадження державним виконавцем ОСОБА_2 по протиправній заяві від 30.09.2013 року, за відсутності повноважень у стягувача, відповідача, УПФУ про примусове стягнення з позивача заборгованості у розмірі 1288,80 грн., на підставі протиправно складеної відповідачем незаконної, недостовірної, такої, що не відповідає вимогам закону, вимоги № ф-47 від 05.05.2011 року - яка не є виконавчим документом;

- визнати незаконною, протиправною, такою, що порушує права та інтереси позивача, такою що не відповідає вимогам закону постанову від 31.05.2016 року ВП №51259786 виконавчої служби з відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Карамарковою Т.А. по заяві, за відсутністю повноважень у стягувача, відповідача УПФУ про примусове стягнення з позивача заборгованості (що не відповідає дійсності) у розмірі 1288,80 грн. на підставі виконавчого листа від 02.10.2015 року №815/5032/15 (який не підлягає виконанню), виданого 12.05.2016 року Одеським окружним адміністративним судом; та інші постанови, які виявляться та будуть відкриватися, так як відсутні законі підстави для їх відкриття, складання, та дію;

- визнати незаконною, протиправною, такою, що порушує права та інтереси, та такою, що не відповідає вимогам законодавства України та принципам верховенства права постанову від 29.09.2016 року №51259786, незаконно складену державним виконавцем Карамарковою Т.А. про примусове стягнення з позивача пенсії, заборгованості (що не відповідає дійсності) в розмірі 1288,80 грн., по заяві не уповноваженого стягувача, відповідача УПФУ, на підставі виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 року № 815/5032/15 та про стягнення виконавчого збору у розмірі 128,88 грн., видатки на проведення виконавчих дій у розмірі 89,90 грн., які всього у сумі складають 1507,58 грн. Постанова від 29.09.2016 року № 51259786 про незаконне стягнення з позивача пенсії і без того катастрофічно недостатньої, такої, що не забезпечує її життя.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 року по справі №815/893/17 вищезазначені позовні вимоги ОСОБА_1 було залишено без розгляду, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Постановою Верховного Суду від 08 травня 2019 року по справі №815/893/17, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі №815/893/17 в частині залишення позовної заяви без розгляду було скасовано та направлено справу в цій частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року зазначено, що судами не перевірено чи були направлені відповідачем спірні постанови на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Докази надіслання Білгород-Дністровського міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області постанов про відкриття виконавчого провадження на адресу позивача в матеріалах справи відсутні (пп.33, 34 постанови Верховного Суду).

Ухвалою суду від 17.07.2019 року по справі №815/893/17 адміністративний позов ОСОБА_1 був повернутий позивачу у зв`язку із невиконанням позивачем ухвали про залишення позову без руху від 17.07.2019 року, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 року та ухвалою Верховного суду від 10 вересня 2019 року.

05.09.2019 року позивач повторно звернулась з аналогічними позовними вимогами до Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5247/19.

Ухвалою суду від 10.09.2019 про відкриття провадження у справі, судом на виконання постанови Верховного Суду від 08 травня 2019 року по справі №420/5247/19 було зобов`язано позивача надати до суду докази отримання оскаржуваних постанов та зобов`язано Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчих проваджень ВП №40011448; ВП№51259786, з доказами отримання оскаржуваних постанов позивачем.

20 вересня 2019 року згідно з базою даних автоматизованої системи Діловодство спеціалізованого суду позивачем надані докази отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.05.2016 року ВП №51259786, а саме: постанова про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 від 29.06.2019 року ВП №51259786 в сумі 1288,80 грн., виконавчий збір у розмірі 128,80 грн., витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 89,90 грн., а саме: копія конверту, результати пошуку на сайті Укрпошта про те, що поштове відправлення вручено адресату 31.01.2017 року, що не заперечується позивачем.

Постанову про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 від 29.09.2019 року ВП №51259786 в сумі 1288,80 грн., виконавчий збір у розмірі 128,80 грн., витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 89, 90 грн. позивач отримала 31.01.2017 року, про що свідчить копія конверту, результати пошуку на сайті Укрпошта про те, що поштове відправлення вручено адресату 31.01.2017 року та не заперечується позивачем.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі №420/5247/19 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції в (м. Одеса) в частині позовних вимог про визнання постанов від 02.10.2013 року ВП №40011448; від 31.05.2016 року ВП №51259786; від 29.09.2016 року ВП №51259786 незаконними, протиправними та такими, що порушують права та інтереси, визнання відсутності заборгованості, стягнення заборгованості з урахуванням інфляційного коефіцієнту, штрафу та пені, зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без розгляду.

При цьому зазначена ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі №420/5247/19 була залишено в силі постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 року.

При цьому колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 року погодилася з висновками суду першої інстанції, що у позивача були відсутні об`єктивні перешкоди для вчасного звернення до суду, оскільки саме через неявку у судові засідання позивача без поважних причин первинний позов ОСОБА_1 (справа №815/3928/16) був залишений без розгляду, тобто з підстав, що безпосередньо від неї залежали, згодом інші позови були повернуті ОСОБА_1 через невиконання нею вимог ухвал про залишення позову без руху При цьому судова колегія зазначила, що позивач звернулася до суду з пропуском строку, вона не наводить та зі змісту матеріалів справи не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали їй своєчасно звернутись до суду із даним позовом, що позбавляє суд можливості застосувати приписи КАС України щодо визнання причин пропуску строку поважними, колегія суддів приходить до висновку про правильність рішення суду першої інстанції щодо залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 в частині оскарження постанов виконавчого провадження від 02.10.2013 року ВП №40011488, від 31.05.2016 року ВП №51259786 , від 29.09.2016 року №51259786.

Отже, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частини 1 та 2 ст. 123 КАС України).

Позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом зазначає, що оскаржувана постанова отримана 31.01.2017 р., та позивач неодноразова зверталася до суду про оскарження зазначеної постанови. Останній раз, ухвалою суду від 08.02.2021 р. по справі №420/14729/20 повернуто позивачу. Однак, прийняття судом процесуальних рішень не свідчить про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з аналогічними позовними вимогами в адміністративній справі №420/3460/21. Будь-яких інших причин пропуску строку звернення до суду та доказів на обґрунтування їх поважності, позивачем до позовної заяви не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом надання до суду належним чином оформленого, обґрунтованого та вмотивованого адміністративного позову, викладеного державною мовою, із чітким визначенням позовних вимог відповідно до процесуальних положень Кодексу адміністративного судочинства України; наданням заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду у справі №420/3460/21 з доказами поважності причин пропуску цього строку.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу (ч.ч. 2 та 3 ст. 169).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачами з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електронна пошта, тощо) про надіслання матеріалів, оскільки згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28 листопада 2013 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Керуючись приписами ст.ст. 2, 4, 5-12, 42, 49, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 29.09.2016 р. ВП 51259786, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в семиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий відповідно до вимог ч. 1 п. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.Я. Бойко