Справа № 497/1528/2020
Суддя: Кравцова А. В.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1528/2020
Провадження № 2-а/497/2/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2021 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Коваленко Т.С. та Ніколаєвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - заступника голови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болградської міської ради Одеської області, Болградської міської ради Одеської області, та ОСОБА_3 про визнання дій протиправними і скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2020 року до суду звернувся позивач з вищевказаним уточненим адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову №14 від 18.09.2020р. адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болградської міської ради Одеської області - про притягнення його, позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, якою на нього за ст.ст.152 КУпАП накладено адміністративний штраф у розмірі 1360грн., а провадження по справі - закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він після смерті своїх батьків успадкував домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та його, позивача, право власності на це домоволодіння станом на теперішній час ще перебуває на стадії переоформлення на його ім`я у порядку спадкування.

Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Болградської міської ради 18.09.2020р. була ухвалена Постанова №14, якою він, позивач, притягнутиий до адміністративної відповідальності на підставі протоколу №11 від 11.09.2020р. про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП, а саме, - за незалежний санітарний стан території, прилеглої до території присадибної ділянки на АДРЕСА_1 , а саме, - через нескошену траву та будівельне сміття і будівельні матеріали.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані порушення є незаконною, оскільки вона містить недостовірні відомості стосовно санітарного стану території, що є прилеглою до його житлового будинку, розташованого на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 за адресою його проживання: АДРЕСА_1 : траву він скосив, а будівельні матеріали належать не йому, а сусіду ОСОБА_3 - що проживає напроти його домоволодіння у буд. АДРЕСА_2 , і це будівельне сміття там перебуває ще з 2016 року, сусід продовжує складувати там цеглу та інше. Його, позивача, неодноразові прохання прибрати сміття - сусід ігнорує. Він, позивач, письмово звертався до Болградської міської ради з проханням вирішити цю конфліктну ситуацію з сусідами з приводу цього сміття або прибрати його та облаштувати ділянку тротуару, але отримав листи, що громадяни, які мешкають на прилеглої території за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 за зазначеними адресами на момент здійснення перевірки були відсутні, а тому притягнути їх до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП не було можливості.

Все це позивач розповів 11 вересня 2020 року і членам комісії Болградської міської ради: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але вони не звертали на це уваги, версію про те, що сміття належить сусіду - не перевірили, та наполягали щоб саме він, позивач, прибрав все це сміття, яке не належить йому, та склали стосовно нього протокол №11 про адміністративне порушення за ст.152 КУпАП про накладення штрафу.

Він, позивач, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не вчиняв цього правопорушення, а тому адміністративне стягнення є безпідставним, у зв`язку з чим вищевказана оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Тим більше, що на засідання комісії, яка розглядала вищезазначений протокол, - він, позивач, не був запрошений та не був присутній на її засіданні, чим був позбавлений права надати свої пояснення.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просив задовольнити, надавши докази на підтвердження своїм поясненням.

Представник відповідачів Коваленко Т.С. та Ніколаєва В.А., у судовому засіданні просили позовні вимоги залишити без задоволення як необґрунтовані; ОСОБА_3 , який за клопотанням позивача був притягнутий до участі у справі як відповідач, - до суду не з`явився, будь-яких пояснень не надавав, судову повістку отримувати відмовився.

Вислухавши у судовому засіданні доводи позивача на обґрунтування його позову, представників відповідача, вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.09.2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Болградської міської ради була ухвалена Постанова №14, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП на підставі протоколу №11 про адміністративне правопорушення, а саме, - за незалежний санітарний стан території, прилеглої до території присадибної ділянки, яка фактично належить позивачу і розташована на АДРЕСА_1 , - за нескошену траву, та будівельне сміття і будівельні матеріали, які знаходяться біля паркану подвір`я вказаного домоволодіння (а.с.8).

Як пояснив суду позивач, він ніколи не відмовлявся прибирати біля свого подвір`я, але він весь день перебуває на роботі, і навіть не завжди бачить, коли та трава виросла і з`явилося сміття. Станом на теперішній час він прибрав сміття і скосив траву, мав намір і без протоколу це зробити, про що хотів надати пояснення адмінкомісії, але його туди не запросили. Крім того, щодо будівельного сміття - воно не є сміттям, а є будматеріалами, які належать сусіду, і про це він представникам адмінкомісії пояснив, запропонувавши поговорити з сусідом, який є цигном і на контакт не йде, проте представники адмінкомісії до сусіда навіть не пішли.

Представник відповідача - ОСОБА_6 - підтвердила у суді, що начальник інспекції з благоустрою території міста Болград разом з ОСОБА_5 - начальником відділу будівництва, архітектури ЖКХ та ДАБК п6еревіряли санітарний стан вулиць міста та повідомляли мешканцям, де потрібно навести лад. Мешканців, які погоджувалися прибрати біля свого домоволодіння прибудинкову територію вулиці - домовлялися про строки, а відносно тих мешканців, які на контакт не йшли - складається, зазвичай, адміністративний протокол і вони викликаються на адміністративну комісію при Болградській міській раді. Так відбулося й з позивачем ОСОБА_1 - він на контакт не йшов, обурювався, замість конструктивного діалогу вказував на недоліки роботи міської ради з питань благоустрою, які потребують значних коштів, тобто, не дотримувався теми розмови, занадто емоційно сприймав пояснення представників міської ради та зауваження щодо санітарного стану його прибудинкової території, тому стосовно нього і був складений алмінпротокол. І це не було вперше - минулого року ця прибудинкова територія також не перебувала у належному санітарному стані, і стосовно позивача складався адмінпротокол за відмову у наведенні ладу. Проте, представник відповідача, підтвердила, що дійсно на прохання ОСОБА_1 члени комісії, які виходили на місце обстеження території, - не підійшли до сусіда, оскільки сам ОСОБА_1 , надаючи багато пояснень, відволік їх і вони дійсно не перевірили цю інформацію - стосовно захаращення території саме сусідом.

Відповідно до ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1,2 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) ухвалює постанову у справі. Постанова має містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; ухвалене у справі рішення.

Однак, у порушення вимог ст.283 КУпАП, в оскаржуваній постанові в описі обставин, встановлених під час розгляду справи, не вказано дату та час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, чи було правопорушенням завдано шкоду і кому саме, чи скоїв саме ОСОБА_1 це правопорушення і яким чином, не зазначено про наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися послугами професійного юриста - адвоката, тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є достовірні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач не надав доказів, що підтверджували б своєчасне сповіщення позивача про місце і конкретний час розгляду справи про адміністративне правопорушення, результатом рчого стала оскаржувана постанова. А, розгляд справи без своєчасного сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушує її права передбачені чинним законодавством, зокрема, ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Особливе місце серед міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, належить Конвенції, ратифікованій Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції". Із моменту приєднання до Конвенції Україна взяла на себе низку зобов`язань у сфері захисту прав людини. Частиною таких зобов`язань відповідно до статей 32, 46 Конвенції є визнання Україною юрисдикції ЄСПЛ, яка поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, а також виконання остаточних рішень ЄСПЛ у справах проти України.

До недавнього часу правові позиції, створені прецедентними рішеннями Європейського суду з прав людини, не були обов`язковими для України, оскільки у вітчизняній правовій системі перше місце в ієрархії джерел права займав закон.

Однак, з метою врегулювання відносин, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконувати рішення ЄСПЛ проти України, усунення причини порушення Україною Конвенції, впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини та створення передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ Верховною Радою України прийнято Закон України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон № 3477-ІУ), у ст. 17 якого наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку.

Адміністративна комісія це колегіальний орган, який утворюється при виконавчому комітеті районної у місті ради для розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, за винятком справ, віднесених Кодексом України про адміністративні правопорушення до відання інших органів (посадових осіб). Розгляд і вирішення справ в адміністративній комісії має сприяти вихованню громадян у дусі точного і неухильного додержання законів, правил співжиття й чесного ставлення до державного і громадського обов`язку, поваги до прав, честі й гідності громадян, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самими правопорушниками, так і іншими особами. Адміністративна комісія розглядає справи про адміністративні правопорушення, віднесені до її компетенції відповідно до чинного законодавства. Порядок створення і склад адміністративної комісії, порядок розгляду нею справ про адміністративні правопорушення визначається чинним законодавством та Положенням про адміністративну комісію при виконавчому комітеті

Відповідно до ч.2ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, якщо він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Згідно ст.ст.75,76 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наданих суду матеріалів вбачається, що розгляд протоколу №11 від 11.09.2020р. про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП, а саме, - за незалежний санітарний стан території, прилеглої до території присадибної ділянки на АДРЕСА_1 , де проживає позивач ОСОБА_1 - відбувалося 18.09.2020р. адміністративною комісією при виконавчому комітеті Болградської міської ради Одеської області - за відсутності особи, яка притягнута в результаті цього розгляду до відповідальності, тобто, комісія була позбавлена можливості вислухати особу, а особа - можливості надати пояснення.

Щодо сповіщення про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

30 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 482/9/17, адміністративне провадження №К/9901/38702/18 (ЄДРСРУ № 87268086) та справі №308/12552/16-а, адміністративне провадження №К/9901/32526/18 (ЄДРСРУ № 87268082) досліджував принцип належного повідомлення особи про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Верховний суд вказує, що особі до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Наприклад, Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019р. у справі №813/3415/18 (ЄДРСРУ №82383730) щодо застосування положень Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, дійшов такого висновку:

«[…] обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа».

«[…]. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим».

«[…]. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. В разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи».

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

(!!!) Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Між тим, недостатності лише телефонограми на підтвердження повідомлення учасника справи про дату, час та місце судового засідання дійшов Верховний Суд у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, від 16 січня 2019 року № 728/2878/16-ц, від 25 березня 2019 року у справі № 357/3132/15-ц, від 27 березня 2019 року № 229/4863/15-ц, провадження № 61-24933св18, від 28 серпня 2019 року № 644/3002/18, від 30 вересня 2019 року у справі № 243/1568/17, провадження № 61-28776св18, від 17 жовтня 2019 року у справі №130/3251/13, провадження №61-42434св18.

Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, що якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що в разі, якщо у матеріалах справи відсутні належні докази інформування особи про притягнення до адміністративної відповідальності або докази, які б свідчили про ухилення позивача від отримання повідомлення, то вважається що відповідач не довів, що про час та місце розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином.

Матеріали даної справи не містять доказів того, що позивач ОСОБА_1 був сповіщений належним чином завчасно про час, дату, та місце розгляду вищезазначеного протоколу стосовно нього. Не доведений цей факт і у судовому засіданні представником відповідача під час розгляду даної справи.

Так, матеріали справи містять копію "Повідомлення" від 14.09.2020р. Адміністративної Комісії при виконавчому комітеті Болградської міської ради (далі - Комісія) на ім`я ОСОБА_1 про те, що йому необхідно з`явитися на засідання Комісії 18.09.2020р., та під надрукованим текстом текст, зроблений "від руки" кульковою ручкою приписка про те, що ОСОБА_1 "озвучено" текст даного "повідомлення" у присутності особи на прізвище ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_1 відмовився в отриманні цього листа.

Проте у судовому засіданні сам позивач ОСОБА_1 стверджував, що йому ніхто не намагався нічого подібного вручати і ніхто не проінформував про час, дату та місце засідання Комісії, яка має розглядати питання стосовно нього.

З вищевказаного "Повідомлення" дійсно не вбачається доказів - ким, коли, де, і у присутності яких двох свідків (паспортні дані свідків) були вчинені дії щодо вручення ОСОБА_1 запрошення на засідання комісії. Крім того, дати, зазначені у "Повідомленні", свідчать про те, що ОСОБА_1 мали намір проінформувати про засідання комісії менше, ніж за п`ять днів до цієї події, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, відповідачем як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови у справі про адміністративне правопорушення не доведено факту дотримання прав позивача при складанні і розгляді адмінпротокола стосовно нього, а тому діям позивача не в повній мірі надано належну оцінку, а тому висновок відповідача - адміністративної комісії Болградської міської ради про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, - є передчасним, ухваленим на неповно досліджених та досліджених доказах, оскільки комісією не перевірено пояснення ОСОБА_1 щодо причетності сусіда ОСОБА_3 до засмічення території, яка є прилеглою до будинку позивача ОСОБА_1 . Крім того, неналежним сповіщенням ОСОБА_1 про час, дату і місце розгляду протоколу - призвело до необ`єктивних висновків, ухвалених без врахування пояснень особи щодо предмету правопорушення, який став підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Болградської міської радивирішуючи за відсутності позивача питання про його притягнення до адміністративної відповідальності, не враховувала обставини, наведені в ч.2ст.33 КУпАП, та не обґрунтувала необхідності накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу саме у максимальному розмірі.

За наведених обставин вбачається, що, враховуючи відсутність доказів належного сповіщення позивача ОСОБА_1 про час і дату розгляду Комісією питання стосовно нього, а також відсутність самого ОСОБА_1 на засіданні Комісії під час розгляду питання стосовно нього, - висновок порушення позивачем Правил благоустрою території міста Болград, суд вважає передчасним, що ухвалений на неповно досліджених доказах, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з-за порушення процесуальних вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим постанова №14 від 18.09.202 року, що була ухвалена адміністративною комісією при виконавчому комітеті Болградської міської ради - підлягає скасуванню.

Що стосується строків давності звернення до суду з даним позовом, який, на думку позивача, він пропустив.

Так, відповідно до положень ст.122 КАС України, "для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів". А ст.286 КАС України регламентовано, що "позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови)".

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 копії постанови, яка оскаржується даним позовом, тому відсутня можливість визначити строк, до якого позивач мав право звернутися до суду з позовом про оскарження постанови. Крім того, з боку відповідача не заявлялося клопотань про з`ясування таких строків - лише щодо відмови у задоволенні позову по суті, а, з врахуванням того, що позивач просив їх поновити у зв`язку з тим, що йому потрібен був деякий час для збирання доказів і написання позову, не вбачається підств для визнання пропущеним строку звернення позивачем до суду з даним позовом.

Крім того, відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

На підставі ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 287, 288 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 12, 72-77, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болградської міської ради Одеської області, до Болградської міської ради Одеської області та ОСОБА_3 - про визнання дій протиправними і скасування постанови.

Скасувати постанову №14 від 18.09.2020р. адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болградської міської ради Одеської області - про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.152 КУпАП та накладення адміністративного штрафу в розмірі 1360грн., провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болградської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім) гривень.

Повний текст рішення складено 12.03.2021 року.

Рішення суду може бути оскаржене зацікавленими особами до п`ятого апеляційного адміністративного суду в м.Одеса через Болградський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги у 30-ти денний строк з дня складання повного його тексту та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Кравцова