Справа № 329/213/21
Суддя: Богослов А. В.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 329/213/21
Провадження № 2-а/329/5/2021
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати

15 березня 2021 року смт Чернігівка

Суддя Чернігівського районного суду Запорізької області Богослов А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, начальника групи ІПК (тип А) ВПС Мілове ім. Віктора Банних ст. лейтенанта Охрімової Ірини Сергіївни (старший прикордонних нарядів ППр Мілове), про скасування постанови, а також клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2021 до суду від позивача надійшла позовна заява до відповідачів про скасування постанови № 145672 від 28.02.2021 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, позивач ОСОБА_1 надала клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

У клопотанні позивач ОСОБА_1 вказує на те, що сума судового збору перевищує 5% розміру її доходів. Зазначає, що у неї відсутні інші джерела для існування та метою звернення до суду є захист порушеного відповідачем її права на пересування, у зв`язку з чим просить відстрочити сплату судового збору або звільнити від його сплати.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору або звільнити від його сплати та перелік суб`єктів, до яких таке відстрочення чи звільнення застосовується, обумовлені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд також виходить з того, що саме на позивача покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати. Крім цього, обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має легітимну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно, застосовані згідно з законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для позивача можливості доступу до правосуддя та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

У зв`язку з цим викладені у клопотанні обставини, пов`язані з відсутністю джерел для існування та те, що сума судового збору перевищує 5% розмір річного доходу позивача, мають бути підтвердженими відповідними доказами.

В свою чергу, позивачем не додано будь-яких доказів та не підтверджено жодним іншим шляхом обставин, викладених у клопотанні.

Суд враховує також положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вивчивши клопотання, суд доходить висновку про відмову в його задоволенні, оскільки вказані позивачем обставини не є поважною підставою для звільнення чи відстрочення сплати судового збору і не підтверджені жодними доказами.

Також суд зауважує, що в клопотанні позивач просить про відстрочення та звільнення від сплати судового збору одночасно, що є взаємовиключними клопотаннями, адже неможливо одночасно і відстрочити сплату і звільнити від сплати судового збору. Суд не має права замість позивача на власний розсуд обирати варіанти процесуальних дій, які альтернативно пропонує суду обрати сам позивач. Тобто клопотання позивача про одночасне відстрочення та звільнення від сплати судового збору є невизначеним з правової точки зору.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 133, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати, - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Богослов