Справа № 193/70/21
Суддя: Томинець О. В.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/3/21

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Томинця О. В.

при секретарі судового засідання Хомич Н. О.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 2 роти № 2 Полку патрульної поліції м. Кривого Рогу УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мінько Маргарити Максимівни та полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:
26.01.2021 року позивач звернувся до Софіївського районного суду, як адміністративного суду, із вказаним адміністративним позовом, згідно якого просив визнати дії відповідача інспектора ППП 2 роти 2- го батальону в м. Кривий Ріг в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мінько М. М. з притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, та скасувати постанову, серії ЕАН №3679458 від 18.01.2021, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.01.2021, біля 12:00 - 12:30 год, він керував автомобілем "Vokswagen Transporter", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул Лермонтова в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, побачив у дзеркалі заднього виду автомобіль патрульної поліції, які їхали позаду ньогу з проблисковими маячками і вимагали зупинитися, що він відразу виконав. Поліцейський, підійшовши до його автомобіля, пояснив, що причиною зупинки є те, що він, начебто, перетнув перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Між тим, позивач зазначає, що він був зупинений за метрів 400 від перехрестя на якому начебто, він здійснив порушення. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення йому не надано можливості надати свої письмові пояснення, не рез`яснено йому його права, в тому чслі на присутність його адвоката при розгляді справи про адміністративне правопорушення. У з в`язку з чим він вважає дії працівника поліції неправомвірними, а постанову незаконною, упередженою, винесеною з порушенням законодавства, що призвело до незаконного його притягнення до адміністративної відповідальності.

Вважає, що поставнова складена не в автоматичному режимі, якщо адміністративне правопорушення не було зафіксоване в автоматичному режимі, а тому працівник поліції не мав права виносити постанову без складання відповідного протоколу, де б він міг надати пояснення, а також пояснення свідків. Наголосив, що його вина не підтверджена будь-якими належними доказами. На відео, яке продемонстував поліцейський та яке було досліджено під час судового розгляду справи, не видно, що саме його транспортний засіб перетинав перехрестя на жовтий сигнал світлофору, оскільки на вто не видно номерного знаку, і взагалі не доведено, що саме він, позивач, був за кермом даного автомобіля. Відтак, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушеення, а тому дії працівника поліції щодо безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності слід визнати протиправними, а постанову, серії ЕАН № 3679458 від 18.01.2021, якою накладено на нього незаконно адміністративне стягнення, належить скасувати.

Ухвалою судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2021 провадження у справі відкрито та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі 454 грн та надано строк для усунення недоліків.

12.02.2021 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків у справі.

19.02.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви позивача без розгляду з підстав несплати позивачем судового збору.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, відмовлено.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 до справи залучено в якаості другого відповідача Полк патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП у Дніпропетровській області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , посилаючись на обставини, викладені у ним своєму адміністративному позові, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Відповідач інспектор батальйону № 2 роти № 2 Полку патрульної поліції м. Кривого Рогу УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції Мінько М.М. в судове засідання не з`явилася, між тим направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Крім того, подала до суду відзив, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог та надала до суду носій інформації DVD-R, на якому міститься відеофіксація з місця адміністративного правопорушення від 18.01.2021.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову та відзиву на нього, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 18.01.2021 поліцейським 2 го батальону 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області Мінько М.М. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3679458 від 18.01.2021, в якій зазначено, що 18.01.2021 о 12 годині 11 хв у м. Кривий Ріг по вул. Лермонтова 4 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Vokswagen Transporter", д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, що зафіксовано на службовому відеореєстраторі та б.к. 00020, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Враховуючи викладене, відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2. ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

За приписами ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, ... проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ...тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до 8.7.3 ґ ПДР , сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону встановлено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В статті 222 КУпАП зазначається, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається.

Частиною 4 статті 258 КУпАП регламентовано, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Правила щодо відсутності необхідності в уповноваженої особи складати протокол про адміністративне правопорушення, розгляд якого віднесено, до компетенції Національної поліції передбачаються і в ч. 5 вказаної статті 258 КУпАП, згідно якої, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, оскільки виявлене відповідачем адміністративне правопорушення не підлягає оформленню протоколом, суд вважає, що розгляд питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності має відбуватись на місці його вчинення шляхом складання відповідної постанови, тобто за правилами ч. 4 ст.258 КУпАП, що кореспондується з положеннями ч. 6 ст.276 КУпАП.

Крім того, у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону , Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

За приписами ст. 251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу .

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу . В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху . Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Стоп" якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів..

Згідно із п.8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, надано до суду відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення від 18.01.2021 з якого вбачається, що автомобіль Vokswagen Transporter, білого кольору, проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофору.

Згідно відеозапису з відеореєстратора та стоп-кадрів наданого відповідачем вбачається, що водієві автомобіля Vokswagen Transporter, білого кольору, який перебуваючи на під`їзді до перехрестя, світлофор подавав вже забороняючий жовтий сигнал. У даній дорожній ситуації даний водій повинен був вжити заходи щодо зменшення швидкості руху до показників, які забезпечували можливість його зупинки відповідно до вимог п. 8.10 ПДР .

Під час перегляду відеофайлу у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не заперечував, що білий автомобіль "Фольксваген" справді проїжджає перехрестя на жовтий сигнал світлофору.

Доводи позивача, що на відео не видно державних номерних знаків цього автомобіля, а з цим не доведено, що саме керований ним автомобіль зображено на відео та фотофайлах наданих поліцейськими, спростовується його власними поясненнями на відео на якому він пояснив поліцейським, що виїжджав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, а коли загорівся жовтий він вже перебував на перехресті, а тому він був змушений закінчити маневр проїзду перехрестя і покинути його.

Крім того, як видно з відеозапису, знятого з відеореєстратора автомобіля патрульної поліціїз, запис вівся безперервно, автомобіль патрульної поліції перебував на тому ж самому перехресті, на якому відбулося порушення, тільки з протилежної смуги руху. Спочатку було зафіксовано, як проїжджає перехрестя на жовтий сигнал світлофору білий фургон "Фольксваген", потім поліцейськими здійснено розворот та наздоганяння порушника, якого зупинено вже на іншому перехресті. Іншого автомобіля марки "Vokswagen Transporter", білого кольору, окрім того, яким керував ОСОБА_1 , на відео зафіксовано не було. В судовому засіданні, переглядаючи дане відео, позивач визнав, що поліцейськими було зупинено на іншому перехресті саме належний його сину автомобіль"Vokswagen Transporter", д.н.з. НОМЕР_1 .

З відеозапису DSJX300020 _АЕ0020 видно, що працівником поліції оголошено громадянину, в якому ОСОБА_1 під час перегляду даного відео в судовому засіданні впізнав себе, причину зупинки згідно ст. 35 ЗУ „Про Національну поліцію, роз`яснено його права та обов`язки, згідно ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

З даного відеозапису з бодікамери вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що перебував на перехресті на жовтий сигнал світлофора, однак при цьому він вважає, що в даній ситуації він повинен був звільнити перехрестя, оскільки жовтий загорівся вже після того, як виїхав на перехрестя.

Доводи позивача стосовно того, що його не було зупинено відразу спростовуються відео з реєстратора патрульного автомобіля, де видно, що останній здійснив розворот та наздоганяв автомобіль позивача, що зайняло певний час, в той час як останній їхав без зменшення швидкості свого руху.

За вказаного, відповідач згідно з вимогами ст.77 КАС України довів належними доказами, зокрема відеозаписом, правомірність прийнятого ним рішення.

Отже, з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач у справі під час прийняття оскаржуваної постанови діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, адміністративне стягнення визначене в межах санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, а отже підстави для її скасування чи зміни відсутні.

За таких обставин, позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду адміністративної справи, а тому в їхньому задоволенні належить відмовити.

За змістом положень ч.3 ст.139 КАС України у зв`язку повною відмовою у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати на оплату судового збору, у розмірі 454 грн., слід віднести на його рахунок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 2, 8, 9, 72-77, 241- 246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора батальону № 2 роти № 2 Полку патрульної поліції м. Кривого Рогу УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мінько Маргарити Максимівни та Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, як безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду так і чарез Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не булоподано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,ІНН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані відповідача: Мінько Маргарита Максимівна, інспектор лейтенант поліції 2 - го батальону 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11.

Дані відповідача: Полк Патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11.

Суддя О. В. Томинець