Справа № 120/8107/20-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 березня 2021 р. Справа № 120/8107/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Ковальова В.О.,

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Величко М.В.,

представника відповідача: Черпітяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення і вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 (далі-позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, під час розгляду справи уточнила позовні вимоги та просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.09.2018 року про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та пені в розмірі 5950,03 гривень (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 03 копійок);

визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Вінницькій області № Ф-12833-12 від 03.12.2020 року про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 4965,25 гривень (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять гривень 25 копійок);

зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області внести зміни до інформаційної системи органу доходів і зборів платника та даних інтегрованої картки платника податків у зв`язку із скасуванням рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.09.2018 року щодо відсутності відповідної заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідно до рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.09.2018 року за несвоєчасну сплату ЄСВ за найманих працівників за період з 23.09.2014 року по 17.02.2017 року до неї застосовано штрафні санкції у розмірі 392,63 грн. (10% до 01.01.2015року ) та 4763,60 грн. (20% з 01.01.2015 року)та пеню у розмірі 793,8 грн. (0,1% суми недоїмки), а всього у розмірі 5950,03 грн.

На сплату зазначеного боргу відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-12899-17 від 03.12.2020 року в сумі 4965,26 грн.

Позивачка вказує, що за серпень 2014 року відбулось подвійне нарахування єдиного внеску згідно помилково облікованого звіту у вересні 2014 року. В подальшому дане помилкове нарахування щомісячно відображалось у виді заборгованості за єдиним внеском, у тому числі було наявне станом на дату винесення відповідачем рішення № від 26.09.2018 року та фактично стало єдиною підставою для застосування штрафних санкцій та пені.

Нарахування за помилково облікованим звітом виключені із систем обліку. Разом з тим, оскаржуване рішення відповідачем не скасовано.

Окрім того позивачка вказує, що починаючи з жовтня 2018 року їй щомісячно довідково нараховуються штрафні санкції та пеня вже на суму безпідставно нарахованих штрафних санкцій та пені згідно рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.09.2018 року.

З таким рішенням та вимогою позивачка не погоджується, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернулася до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.01.2021 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, а саме заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску; оплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

13.01.2020 року позивач вимоги ухвали суду від 04.01.2021 року про залишення позовної заяви без руху виконала.

Ухвалою суду від 16.01.2021 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

03.02.2021 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що згідно даних ІКП 71010000 до ОСОБА_1 було сформовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені № від 26.09.2018 року, оскільки платником порушено строки по сплаті єдиного внеску, що були відображені в ІКП.

Представник відповідача зазначає, що по ІКП 71010000 було відображено подвійні нарахування за серпень 2014 року, які на момент прийняття рішення № від 26.09.2018 року не були виведені з ІКП.

Станом на 26.01.2020 року ІКП 71010000 приведена у відповідність.

Враховуючи наведене, відповідач заперечує проти позовних вимог та вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом усною ухвалою від 10.03.2021 року, із занесенням до протоколу судового засідання, керуючись ч.7 ст.243, 293, 294 КАС України, задоволено заяву представника відповідача. Замінено відповідача Головне управління ДПС у Вінницькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Вінницькій області як відокремлений підрозділ ДПС (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця).

У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили адміністративний позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивачка зареєстрована фізичною особою - підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію, виданого Реєстраційною палатою Вінницької міської ради 03.02.1998 року.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 03.02.1998 року позивачка перебуває на спрощеній системі оподаткування (друга група), основний КВЕД - 47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах.

10.09.2014 року позивачкою подано звіт FЗ 000408 за серпень 2014 року щодо єдиного внеску, який підлягає сплаті за найманих працівників в сумі 984,13 грн., а 16.09.2014 року позивачкою подано виправлений звіт F3000408 за серпень 2014 року щодо єдиного внеску, який підлягає сплаті за найманих працівників в сумі 1230,17 грн.

Єдиний внесок в сумі 1230,20 грн. за серпень 2014 року позивачкою сплачено 19.09.2014 року.

Водночас в системі залишився облікованим також і звіт за серпень 2014 року поданий 10.09.2014 року щодо єдиного внеску, який підлягає сплаті за найманих працівників в сумі 984,13 грн.

Відповідно до рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.09.2018 року за несвоєчасну сплату ЄСВ за найманих працівників за період з 23.09.2014 року по 17.02.2017 року до позивачки застосовано штрафні санкції у розмірі 392,63 грн. (10% до 01.01.2015року ) та 4763,60 грн. (20% з 01.01.2015 року)та пеню у розмірі 793,8 грн. (0,1% суми недоїмки), а всього у розмірі 5950,03 грн.

На сплату зазначеного боргу відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-12899-17 від 03.12.2020 року в сумі 4965,26 грн.

Таким чином, судом встановлено, що за серпень 2014 року позивачці відбулось подвійне нарахування єдиного внеску згідно помилково облікованого звіту у вересні 2014 року. В подальшому дане помилкове нарахування щомісячно відображалось у виді заборгованості за єдиним внеском, у тому числі було наявне станом на дату винесення відповідачем рішення № від 26.09.2018 року та фактично стало єдиною підставою для застосування штрафних санкцій та пені.

Нарахування за помилково облікованим звітом виключені із систем обліку, що підтверджено карткою платника та поясненнями представника відповідача.

З оскаржуваними рішенням та вимогою позивачка не погоджується, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернулася до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

Пунктом 4 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно із п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний:

- своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску (п.1);

- вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством (п. 2);

- подавати звітність про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п. 4).

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону № 2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно із ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Ст.25 Закону № 2464-VI визначено заходи впливу та стягнення, які застосовуються до платників за порушення вимог даного закону.

Так, відповідно до ч.3, 4, 10, 11 Закону в редакції чинній на час винесення оскаржуваного рішення та вимоги суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів; орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (до 01.01.2015 року-10%);

Відповідно до пункту 1.3 розділу І Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 за № 1628/24160 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин подання звітів у 2014 році) цей Порядок встановлює порядок, строки подання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено суми єдиного внеску до органів доходів і зборів, та його форму.

Відповідно до п. 2.1 цього Порядку Звіт до органів доходів і зборів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за місцем взяття на облік в органах доходів і зборів в один із таких способів:

засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством;

на паперових носіях, завірених підписом керівника страхувальника та скріплених печаткою (за наявності), разом з електронною формою на електронних носіях інформації;

на паперових носіях, якщо у страхувальника кількість застрахованих осіб не більше п`яти.

Звіт, надісланий поштою, не вважається поданим.

Так, відповідно до п.5.1 зазначеного Порядку у разі виявлення помилки у звіті страхувальник має право до закінчення терміну подання цього звіту повторно сформувати та подати звіт до органу доходів і зборів за місцем взяття на облік

Чинним вважається останній електронний або паперовий звіт, поданий страхувальником до закінчення термінів подання звітності, визначених цим Порядком.

Враховуючи зміст наведених норм, єдиним чинним звітом за серпень 2014 року мав бути звіт поданий 16.09.2014 року щодо єдиного внеску, який підлягає сплаті за найманих працівників в сумі 1230,17 грн.

Тобто, суд приходить до висновку про те, що факт подання 10.09.2014 року попереднього звіту за серпень 2014 року та несплата самостійно визначеного у ньому зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не є податковим правопорушенням з боку позивача відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та не має бути підставою для нарахування штрафних санкцій та пені, а встановлені обставини свідчать, що позивач як платник податків не ухилявся від сплати єдиного внеску та не порушував встановлених строків на його перерахування, а також порядку формування та подання звітності.

Враховуючи наведене, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.09.2018 року про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та пені в розмірі 5950,03 гривень (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 03 копійок) та вимоги Головного управління ДПС у Вінницькій області № Ф-12833-12 від 03.12.2020 року про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 4965,25 гривень (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять гривень 25 копійок) підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни до інформаційної системи органу доходів і зборів платника та даних інтегрованої картки платника податків у зв`язку із скасуванням рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.09.2018 року щодо відсутності відповідної заборгованості зі сплати єдиного внеску, то суд зазначає наступне.

Підпунктом 19-1.1.10 пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів.

З метою реалізації підпункту 19-1.1.10 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, п.п. 5 п. 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 20.08.2014 № 375, та з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджету та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Порядок № 422).

Відповідно до абз 6-14 п. 2 Розділу I Порядку № 422, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

Коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається в інформаційній системі, встановленим алгоритмам (правилам) її співставності та логічного і арифметичного контролю.

Облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників;

Облікові показники - показники, що інтегруються в процесі ведення оперативного обліку.

Оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

Первинні документи - документи, що складені платниками податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску та/або органами ДФС, іншими органами влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, митні декларації, аркуші коригування, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення контролюючого органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація органів Державної казначейської служби України про надходження податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску тощо).

Первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску.

Перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

Відповідно до абз 1, 2 п. 5 Розділу I Порядку №422 контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Абзацом 5 п. 5 Розділу I Порядку № 422 визначено, що у разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Отже, з наведеного слідує, що відображення податковим органом в інтегрованих картках платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань спричиняють правові наслідки саме для платника податку, оскільки від правомірності таких дій фактично залежить фінансовий стан платника податків у розрізі розрахунків із бюджетом, зокрема, щодо наявності та вірного розрахунку заборгованості перед бюджетом з урахуванням періоду її виникнення.

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, до позивача застосовано штрафні санкції та пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску по звіту за серпень 2014 року на суму 984,13 грн. Разом з тим, відомості про зобов`язання за даним звітом виключено з системи обліку у зв`язку із з`ясуванням обставин щодо подання іншого звіту 16.09.2014 року, який є чинним відповідно до норм Порядку №454.

Як наслідок, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача привести у відповідність облікові дані інформаційної системи органу доходів і зборів платника та даних інтегрованої картки платника податків позивача у зв`язку із скасуванням рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.09.2018 року щодо відсутності відповідної заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.09.2018 року про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та пені в розмірі 5950,03 гривень (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 03 копійок).

Визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Вінницькій області № Ф-12833-12 від 03.12.2020 року про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 4965,25 гривень (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять гривень 25 копійок).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області внести зміни до інформаційної системи органу доходів і зборів платника та даних інтегрованої картки платника податків у зв`язку із скасуванням рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.09.2018 року щодо відсутності відповідної заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 16.03.2021 року.

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області як відокремлений підрозділ ДПС (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця).

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна