Справа № 200/368/21-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 р. Справа№200/368/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича в порядку письмового провадження розглянувши адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації, в якому просив суд: скасувати рішення (повідомлення) Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації від 14.12.2020 року про відмову у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми, допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачену ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Ухвалою від 16 січня 2021 року суд відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду на 15 лютого 2021 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25 січня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

27 січня 2021 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

15 лютого 2021 року в судове засідання сторони повідомлені належним чином не з`явились про причини неявки не повідомили, враховуючи положення ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суду вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, відзиву на адміністративний позов, відповіді на відзив, суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № від 01.12.2020 року, позивач зареєстрований з 02.01.2002 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач знаходиться на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка № 1438- від 01.12.2020 року.

Довідка є чинною, доказів, що довідка скасована суду сторонами не надано.

Син позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився в місті Донецьк, про що 29.05.2019 року Суворівським районним у м. Херсон відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис №907 та видано відповідне свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_3 .

Син позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народився в місті Євпаторія, про що 20.06.2019 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис №346 та видано відповідне свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_4 .

Наявність родинних зв`язків та їх ступінь між позивачем і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується вищезазначеними документами, згідно яких ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 знаходиться на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка № 1438- від 01.12.2020 року.

Довідка є чинною, доказів, що довідка скасована суду сторонами не надано.

ОСОБА_3 знаходиться на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка № 1438- від 01.12.2020 року.

Довідка є чинною, доказів, що довідка скасована суду сторонами не надано.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 01.12.2020 року він звернувся до Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації із заявою про призначення (продовження) державної допомоги при народженні дитини, в інтересах дитини - ОСОБА_2 , 29.07.2013, року та заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини, в інтересах дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

28 грудня 2020 року позивачем було отримано повідомлення про відмову в наданні державної допомоги при народженні дітей від 14.12.2020 року.

Позивач зазначає, що 29.07.2013 року ОСОБА_4 (дружина позивача, згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 від 29.12.2006 року) зверталась до Управління праці та соціального захисту населення Кіровського району м. Донецьк та відповідно повідомлення про надання державної допомоги сім`ям з дітьми від 13.09.2013р. допомога призначена, але отримати їх в повному обсязі не змогли у зв`язку з проведенням АТО з серпня 2014 року по липень 2017 року.

На підтвердження вказаного факту позивачем надано копію повідомлення Кіровським Управлінням праці та соціального захисту населення м. Донецька від 13.09.2013 року, з якого суд встановив, що ОСОБА_4 з 01.07.2013 року призначено допомогу при народженні дитини з 01.07.2013 року по 31.07.2013 року - 9720,00 грн, з 01.08.2013 року по 31.07.2017 року - 1012,50 грн.

З серпня 2014 року по липень 2017 року через введення в дію Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» державна соціальна допомога при народженні дитини ОСОБА_2 в повному обсязі не отримана.

Позивач вказує на те, що за відновленням виплат на підконтрольній території України та з заявою про призначення одноразової державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 звернутися до відповідача з додержанням встановленого законом строку не мав можливості, оскільки фактично проживав з дітьми на території АР Крим, у м. Євпаторії з 2014 р. по листопад 2020 року та після повернення на територію України зареєструвався як внутрішньо переміщена особа та надав заяву про призначення допомоги при народженні дітей надавши повний перелік необхідних документів.

Позивач вважає, що його звернення із заявою про призначення державної допомоги при народження дітей лише 01.12.2020 року, тобто понад 12 місяців після народження першої дитини, не залежало від його волі та було зумовлено обставинами, які об`єктивно завадили звернутися за допомогою раніше та в даному випадку неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №591/610/16.

Відповідач - Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 85700, Донецька обл., м. Волноваха, вул. Гагаріна, буд. 36, організаційно-правова форма - орган державної влади.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечує та зазначає, що 02.12.2020 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (далі - управління), як внутрішньо переміщена особа (довідка від 01.12.2020 року № 1438-) в інтересах малолітніх ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , як внутрішньо переміщена особа (довідка від 01.12.2020 року № 1438-), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 як внутрішньо переміщена особа (довідка від 01.12.2020 року № 1438-), які видані на підставі постанови Кабінету міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», звернувся до управління із заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

Відповідач зазначає, що допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника. Перевірка відомостей щодо неотримання допомоги здійснюється органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.

Так, громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 місяців з дня народження дитини.

Рішенням Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 14.12.2020 року в призначенні допомоги при народженні дитини - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачу було відмовлено, оскільки немає права на призначення допомоги, в зв`язку із порушенням строку звернення за її призначенням.

Відповідно до Порядку №1751, допомога при народженні дитини, яка народилася після 08 квітня 2011 р., надається в сумі, кратній 30 розмірам прожиткового мінімуму, - на першу дитину; кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму, - на другу дитину; кратній 120 розмірам прожиткового мінімуму, - на третю і кожну наступну дитину. Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом 24 місяців, на другу дитину - 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину - 72 місяців рівними частинами.

Рішенням Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 14.12.2020 року в призначенні допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу було відмовлено, оскільки немає права на призначення допомоги тому що, термін для подовження допомоги сплинув, так як виплата допомоги здійснюється на другу дитину 48 місяців.

Звертаємо увагу суду на те, що законодавством чітко визначений 12-ти місячний термін з дня народження дитини, для звернення щодо призначення виплати допомоги і продовження строків звернення з будь-яких причин, в тому числі з причин непереборної сили, не передбачено.

Зміни щодо умов призначення та отримання допомоги при народженні дитини, урядом України не приймалися.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини справи сторонами не заперечуються, зокрема, факт відмови відповідача в призначенні та виплаті державної допомоги при народжені дитини визнається відповідачем та підтверджується відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність. недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.2001 №2811-XII (далі - Закон № 2811-XII), встановлюється гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до ст. 1 Закону №2811-XII, громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно ст. 4 Закону № 2811-XII, покриття витрат на виплату державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2811-XII, документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Згідно ст. 10 Закону № 2811-XII, допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Статтею 11 Закону № 2811-XII визначені умови призначення допомоги при народженні дитини.

Відтак, допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним.

Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини.

У разі народження (встановлення опіки) двох і більше дітей допомога надається на кожну дитину.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав;тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; у разі виникнення інших обставин.

Частиною 1 статті 12 Закону № 2811-XII визначено, що допомога при народженні дитини призначається у розмірі 41 280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 10, 12, 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженому Постаново КМУ від 27.12.2001 №1751, допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження.

Виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав;відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір`ю; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду;усиновлення дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування або дитини, батьки якої дали згоду на її усиновлення;смерті дитини; смерті отримувача допомоги.

Допомога при народженні дитини, яка народилася після 8 квітня 2011 р., надається в сумі, кратній 30 розмірам прожиткового мінімуму, - на першу дитину; кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму, - на другу дитину; кратній 120 розмірам прожиткового мінімуму, - на третю і кожну наступну дитину. Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом 24 місяців, на другу дитину - 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину - 72 місяців рівними частинами.

Проаналізувавши обставини справи, діюче законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною сьомою статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що відповідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Крім того, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам.

Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №226/2082/16-а від 31 жовтня 2019 року та по справі № 591/610/16 від 14 лютого 2018 року, суд звертає увагу, що чиним законодавством не передбачені обмеження в часі щодо поновлення виплати допомоги при народженні дитини, яка була припинена не з вини одержувача.

Проведення за місцем проживання позивача антитерористичної операції, вимушеність пошуку нею нового місця проживання, засобів забезпечення членів сім`ї, стали причиною пропуску позивачем дванадцятимісячного строку на подачу письмово звернення на призначення виплати допомоги.

Вказані обставини суд розцінює як поважні, що не залежали від його волі і унеможливили подання ним письмової заяви у строк, встановлений Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми.

Враховуючи приписи ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та визнання протиправними рішень відповідача про відмову в призначенні (продовженні) виплати державної допомоги сім`ям з дітьми при народженні дитини та зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу допомогу при народженні дитини, передбачену ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», та тим самим задовольняє адміністративний позов.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про ефективність обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд дійшов висновку щодо стягнення судових витрат з відповідача на користь Державного бюджету України у розмірі 840,80 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (85700, Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБР, буд. 1, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації від 14.12.2020 року про відмову у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми, допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачену ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (85700, Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБР, буд. 1, ) на користь Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 15 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко