Справа № 240/3551/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про залишення позовної заяви без руху
15 березня 2021 року м. Житомир справа №240/3551/21
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати,
10 березня 2021 року до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 .
Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.
Частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).
Як встановлено з матеріалів справи, предметом розгляду у даній справі є поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за 4 роки та 8 місяців.
Так, позивач у позові вказує на те, що з 1995 року проходив військову службу в органах Служби безпеки України на посадах різного рівня.
16 жовтня 2014 року набув чинності Закон України «Про очищення влади», на виконання якого 23 жовтня 2014 року Головою Служби безпеки України видано наказ №10/12 о/с про зарахування позивача в розпорядження начальника управління Служби безпеки України в Донецькій області. Підставою для винесення зазначеного наказу є те, що у вказаний в Законі України «Про очищення влади» період позивач обіймав посаду заступника начальника Управління Служби безпеки України в Житомирській області. Видання наказу №10/12 о/с стало підставою для звільнення позивача зі служби в органах Служби безпеки України з 30 червня 2016 року.
Не погодившись із вищезазначеним наказом, позивач оскаржив його до суду.
За результатами розгляду справи №806/5681/14 Житомирським окружним адміністративним судом винесено рішення від 16 квітня 2020 року, залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ голови Служби безпеки України №10/12ос від 23 жовтня 2014 року у частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження начальника управління Служби безпеки України в Донецькій області відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади". Зобов`язано Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», відомості про ОСОБА_1 , щодо якого застосовано заборону, передбачену частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення суду набрало законної сили 23 вересня 2020 року.
Позовна заява подана позивачем 3 березня 2021 року про що свідчить дата, вказана на поштовому конверті, отже з моменту, коли позивач мав дізнатися про порушення своїх прав (23 вересня 2020 року) до моменту звернення з позовом пройшло більше ніж 5 місяців.
Однак, позивача звільнено 30 червня 2016 року. З часу з часу звільнення до 10 березня 2021 року позивач не звертався до суду із позовною заявою про поновлення на службі, хоча вважав свої права порушеними.
Отже, з часу звільнення і до дня звернення до суду минуло 4 роки 8 місяців, протягом яких позивач не звертався до суду щодо поновлення його на службі.
Позивач окремої заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та документами на обґрунтування поважності причин пропуску строку не подавав.
Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Частинами 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду окремої заяви відповідно до вимог частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин пропуску строку на звернення до суду із даним позовом та доказами поважності причин його пропуску.
Крім того, суд пропонує позивачу у відповідності до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначити офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача для листування, оскільки через запровадження в Україні карантинних заходів, у суду обмежена фінансова можливість здійснення відправки поштової кореспонденції засобами поштового зв`язку.
У разі незазначення адреси електронної пошти, поштова кореспонденція засобами поштового зв`язку може не направлятися або направлятися із затримкою.
На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.
Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.
У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Д.М. Гурін