Справа № 127/28075/20
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/461/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,

при секретарі Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області старшого сержанта поліції Фесенка Олександра Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 №818323 від 11.10.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського батальйону №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області старшого сержанта поліції Фесенка Олександра Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 №818323 від 11.10.2020 року.

Позов мотивований тим, що 11.10.2020 року відповідачем було винесено постанову серії ДП 18 №818323, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень. Відповідно до постанови, 11.10.2020 року о 21:10 год. на автодорозі Київ-Харків 77 км., водій керуючи автомобілем MAN TGX 26.480 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом FAYMONVILLE д.н.з. НОМЕР_2 перевозив негабаритний вантаж при цьому не мав відповідного дозволу погодження руху від органу Національної поліції, чим порушив п.22.5. ПДР проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що поліцейським грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Крім того, позивач стверджує, що поліцейський Фесенко Олександр Миколайович при винесені постанови не керувався жодними доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, день, місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Подав письмовий відзив у якому просив відмовити в задоволенні позову. До відзиву долучив диск з відеоматрілами.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 205 КАСУ.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та зібрані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що адміністративного правопорушення ним не здійснювалось, докази щодо підтвердження скоєння такого правопорушення у відповідача відсутні.

Суд приходить до виснову, що твердження позивача, викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно Постанови серії ДП 18 №818323 від 11.10.2020 винесеної поліцейським роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП ст. сержантом поліції Фесенком О.М. 11.10.2020 о 21 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MAN TGX 26/480 н.з. НОМЕР_1 з причепом FAYMONVILLE д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: Автодорога Київ-Харків, 77 км перевозив негабаритний вантаж, чим порушив Постанову Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) та постанову Кабінету Міністрів України №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» та скоїв адміністративне правопорушення за яке статтею 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 510 гривень.

Для оцінювання рішень, дії чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди на підставі частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, як зазначає Пленум Вищого адміністративного суду у постанові від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь - якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (стаття 68 Конституції України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Віповідно до частини першої статті 78 КАС України: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Позивач у своєму позові не заперечує факту перевезення великогабаритного вантажу.

Як вбачається з дозволу від 07.10.2020 № 2020-1 НГ строком дії з 06.10.2020 по 12.10.2020, долученому до матеріалів справи позивачем, даний дозвіл с не повним та відрізняється від оригіналу дозволу, чинність якого можна перевірити за посиланням http://services.police.gov.ua/bdr/index.php.

По перше відрізняється дата строку дії дозволу 07.10.2020 № 2020-1 НГ строком дії з 06.10.2020 по 12.10.2020. По-друге, відрізняється маршрут руху.

Як вбачається з електронного витягу дозволу №2020-1 НГ чинного від 07.10.2020 по 12.10.2020 позивач не мав права здійснювати перевезення великогабаритного вантажу параметри якого перевищують нормативні на 77 км дороги Київ-Харків (М-03), оскільки згідно з даним дозволом рух дозволено дорогою М-03 міською смугою м. Києва, автодорога Київ-Харків в даному Дозволі не зазначена.

Натомість відповідач вірно дійшов висновку з приводу того, що у позивача відсутній дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( частина 1 статті 9 КУпАП).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1 ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 22.5 ПДР: за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11.5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т,здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п. 32.1 ПДР: з органами Національної поліції погоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами, зокрема органи Національної поліції видають в установленому порядку у випадках, передбачених законом, дозволи на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно положень п. 4 постанови КМУ від 18.01.2001 № ЗО «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами»: рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами,вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Відповідно до п. 21 Постанови КМУ: вантаж, який виступає за габарити транспортного засобу попереду чи позаду більш як на 1 метр або з боків більш як на 0,4 метра від його переднього чи заднього габаритного ліхтаря, позначається сигнальними щитками "Негабаритний вантаж" розміром 400 х 400 міліметрів з нанесеними на них по діагоналі почергово світло відбивними смугами завширшки 50 міліметрів білого і червоного кольору, які встановлюються попереду та позаду вантажу, а також ліхтарями: попереду - білого і позаду - червоного кольору (не менше ніж по два), з боків - оранжевого кольору (не менше ніж по чотири з кожного боку), які розміщуються на крайніх зовнішніх частинах негабаритного вантажу.

Забороняється проїзд великогабаритних га великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб ( п. 25 Постанови КМУ).

Проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів повинен здійснюватися в період найменшої інтенсивності руху. У світлий час доби їх проїзд здійснюється з постійно ввімкненими фарами ближнього світла та проблисковим маячком оранжевого кольору (п. 29 Постанови КМУ).

Відповідно до ч. 1 статті 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 статті 213 КУпАІІ справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 214 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання.

Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 КУпАП, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритнихтранспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, щозабезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив правила дорожнього руху (стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені ч. 1 статті 132-1 Кодексу).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статей 249, 276 КУпАП розгляд адміністративної справи розглядається відкрито і за місцем його вчинення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З приводу тверджень позивача відносно того, що у постанові не зазначено частину статті КУпАП слід зазначити наступне.

Вказані Позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо Позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18) та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року по справі №826/15341/15 (провадження №К/9901/19896/18).

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на вище викладене, оцінивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що оскаржену постанову винесено з додержанням вимог закону, будь-яких порушень при складанні постанови, зокрема порядку розгляду справи та порушень прав позивача, не встановлено та не підтверджено жодними доказами, та враховуючи те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів відсутності події адміністративного правопорушення, в позові слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 78, 194, 229, 241-246, 250, 255 КАС України, ст.ст.132-1, 222, 249, 252, 258, 268, 276, 278, 279 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області старшого сержанта поліції Фесенка Олександра Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 №818323 від 11.10.2020 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя