Справа № 160/8064/20
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року Справа № 160/8064/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача-2 Петрушевської І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Тараненка Руслана Володимировича, Міністерства юстиції України
про скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
15.07.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Тараненка Руслана Володимировича, Міністерства юстиції України, в якому позивач просить:
22.07.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позовну заяву без руху, через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, а саме, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з даною позовною заявою, ненаданням відповідної заяви про поновлення пропущеного строку звернення та несплатою у повному обсязі судового збору.
27.07.2020 року на виконання вимог ухвали від 22.07.2020 року позивачем було надано до суду квитанцію про сплату судового збору та заву про поновлення пропущеного строку звернення.
31.07.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
12.08.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, поновлено пропущений строк звернення до суду з даною позовною заявою, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.
17.09.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача-2 наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки такі доводи є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.
07.10.2020 року від Міністерства юстиції України надійшли додаткові докази по справі.
07.10.2020 року від Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Тараненка Руслана Володимировича надійшло клопотання про закриття провадження у справі.
07.10.2020 року у підготовчому судовому засіданні з метою надання часу для ознайомлення сторонами з клопотанням про закриття провадження у справі було відкладено підготовче судове засідання.
12.10.2020 року від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача-1 щодо закриття провадження у справі.
15.10.2020 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву.
11.11.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву позивача про заміну позовних вимог повернуто без прийняття до розгляду.
11.11.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду повернуто без прийняття до розгляду заяву Відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
11.11.2020 року у підготовчому судовому засіданні закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
24.11.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду зупинено провадження у справі до перегляду ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду про закриття провадження в частині позовних вимог від 15.10.2020 року в порядку апеляційного провадження.
27.01.2021 року ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 року у справі №160/8064/20.
09.02.2021 року вказана справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та передана судді для подальшого розгляду.
17.02.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду поновлено провадження у справі з 02.03.2021 року та призначено судове засідання.
03.03.2021 року у судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги, при цьому посилаючись на доводи наведені у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.
Відповідач-1 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не з`явився.
Відповідач-2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Законом України від 15.05.2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі також - Закон) врегульовано відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
В свою чергу, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації визначений статтею 34 Закону.
Частинами першою-третьою статті 34 Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги:
1) на рішення (крім рішення, згідно з яким проведено реєстраційну дію), дії або бездіяльність державного реєстратора;
2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації.
Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги стосовно державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, які здійснюють свою діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.
Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Частиною восьмою статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні скарги, зокрема:1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи; 3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави; 5) є рішення цього органу з такого самого питання; 6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128: перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги); чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги; чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

Суд зазначає, що, відмовляючи у задоволенні скарги з підстав пропуску строку її подання, Міністерство юстиції України та його територіальні органи мають обов`язково перевірити та встановити не лише дату оскаржуваної реєстраційної дії, а й день, коли скаржник дізнався чи міг дізнатися про порушення його прав такою дією. Від встановлення цих обставин залежить обґрунтованість рішення відповідача, що в силу частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) перевіряється судом.

Проте, як вбачається з оскаржуваного наказу, обставини отримання позивачем інформації про реєстраційну дію взагалі не перевірялися, відповідач обмежився виключно посиланням на те, що позивачу стало відомо про оскаржувану реєстраційну дію 19.08.2019 року та на норми Закону № 755-IV щодо строку подання скарги та підстав відмови у її задоволенні, при цьому оскаржуваний наказ не містить посилань та фактів, на підставі чого відповідач дійшов висновку про те, що позивачу стало відомо про оскаржувану реєстраційну дію саме 19.08.2019 року.

Судом встановлено, що позивачем 26.05.2020 року було подано скаргу на спірну реєстраційну дію, вчинену 02.06.2017 року. Позивач посилається на те, що про протиправність оскаржуваної ним реєстраційної дії дізнався лише 20.05.2020 року після отримання документів на підставі яких було здійснено таку дію, на підтвердження чого було надано лист Покровської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 20.05.2020 року вих.№19-912/0/356-20, який було долучено позивачем до скарги.

Також, позивачем зазначено, що не мав можливості раніше дізнатись про оскаржувану реєстраційну дію, оскільки в період з 22.03.2017 року по 03.01.2019 року перебував під вартою.

Положеннями частини 2 статті 2 КАС передбачено, що відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 статті 77 КАС передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідач у спірних правовідносинах має обов`язок надати докази, що свідчать про дату, з якої позивачу було відомо про оскаржену реєстраційну дію, при цьому, посилаючись на те, що позивач був обізнаний про реєстраційну дію, відповідач не навів належних обґрунтувань та не довів факт обізнаності позивача про спірну реєстраційну дію до отримання ним 26.05.2020 року документів на підставі яких було вчинено оскаржувану реєстраційну дію.

Так, про порушення своїх прав оскаржуваною реєстраційною дією позивач дізнався саме 20.05.2020 року, оскільки інших доказів про отримання чи можливості у отриманні інформації про цю реєстраційну дію позивачем у інший період відповідачем не надано, а матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що встановлений частиною третьою статті 34 Закону № 755-IV строк оскарження розпочався 20.05.2020 року, а отже при поданні скарги 26.05.2020 року не був порушеним.

Суд зазначає, що оскаржуваний наказ складений на основі висновку, який не містить посилань на докази (додані до скарги матеріали), які мали б бути досліджені відповідачем, що в результаті розгляду скарги зроблені передчасні висновки і в розгляді скарги по суті було відмовлено.

Суд вважає, що відповідач належним чином не перевірив доводи, викладені у скарзі, не встановив жодних обставин, чим позбавив можливості позивача у реалізації права адміністративного оскарження реєстраційної дії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова Міністерства юстиції України в задоволені скарги позивача в частині пропуску строку є протиправною, а наказ таким, який підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладені обставини, з метою належного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 26.05.2020 року в частині оскарження реєстраційної дії щодо відомостей про зміну керівника Відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат» від 02.06.2017 року реєстрація № 5000001

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача вчинити дії щодо скасування протиправної реєстрації відомостей про зміну керівника ВАТ «Просянський ГЗК», суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128 рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту можуть бути оскаржені до суду. У разі скасування судом рішення Мін`юсту за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст забезпечує повторний розгляд такої скарги відповідно до цього Порядку.

Так, враховуючи, що позивачу було відмовлено у задоволенні скарги з підстав закінчення строку звернення, у зв`язку з чим скарга позивача не була розглянута по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява в частині обґрунтувань, що стосуються протиправності оскаржуваної реєстраційної дії та в частині зобов`язання відповідача вчинити дії щодо скасування протиправної реєстрації є передчасними, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Тараненка Руслана Володимировича (49044, м.Дніпро, вул.Шевченка, 23/1), Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул.Городецького, 13, ) про скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 26.06.2020 року №1672/7 в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 26.05.2020 року на реєстраційні дії щодо Відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат» від 02.06.2017 року № 5000001, у зв`язку з тим, що закінчився встановлений строк подачі скарги.

Зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 26.05.2020 року в частині оскарження реєстраційної дії щодо відомостей про зміну керівника Відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат» від 02.06.2017 року реєстрація № 5000001.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 15.03.2021 року.

Суддя М.В. Дєєв