Справа № 520/1705/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
11 березня 2021 року № 520/1705/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Кухар М.Д.,

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просить суд:

- визнати дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з накладення арешту на картковий рахунок № НОМЕР_1 та банківський рахунок IВАN № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК, що має спеціальний режим використання, - незаконними;

- зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №63385857, відкрите на виконання рішення Харківського окружною адміністративного суду від 24 березня 2020 р. по справі №520/13921/19, зняти арешт з карткового рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) № НОМЕР_1 та з банківського рахунку IВАN НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ ПРИВАТБАНК, який було накладено постановою від 27 жовтня 2020 року №63385857 державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчого служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення арешту на майно боржника та постановою від 27 жовтня 2020 року №63385857 державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчого служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення арешту на кошти боржника.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою від 27 жовтня 2020 року №63385857 старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчого служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) накладено арешт на майно позивача.

Зазначає, що 12 листопада 2020 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.11.2020 №63385857.

19 січня 2021 року на адресу позивача від начальника Міжрайонного відділу державної виконавчого служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов лист про відмову в задоволенні його клопотання про зняття арешту з карткового рахунку позивача.

Позивач вважає таку відмову у знятті арешту зі свого рахунку протиправною та такою, що суперечить чинному законодавству України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року відкрито провадження по справі, копія ухвали направлена сторонам по справі.

Відповідачем наданий відзив у формі заперечень, в яких останній з вимогами заявленого позову не погодився. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 27.10.2020 державним виконавцем відділу винесена постанова про арешт коштів на рахунках боржника керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження». Також, 27.10.2020 державним виконавцем відділу винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що внесені відомості до відповідних реєстрів. Копія постанови направлена сторонам виконавчого провадження простою кореспонденцією.

Згідно інформації Пенсійного фонду України від 29.10.2020 встановлено, що боржник отримує заробітну плату у Військовій частині НОМЕР_4 , тому 12.11.2020 державним виконавцем відділу винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копія якої направлена до Військової частини НОМЕР_4 .

Зазначає, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є випадки, визначені чинним законодавством. Оскільки станом на теперішній час виконавчий лист № 520/13921/19, виданий 08.09.2020 Харківським окружним адміністративним судом боржником ОСОБА_1 не виконаний, а тому просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року витребувано у АТ КБ ПРИВАТБАНК (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д) письмові відомості стосовно того, чи мають спеціальний режим використання карткові рахунки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) № НОМЕР_1 та IВАN НОМЕР_2 , відкриті в АТ КБ ПРИВАТБАНК .

Копію ухвали направлено сторонам по справі, третій особі та АТ КБ ПРИВАТБАНК для виконання.

Від АТ КБ ПРИВАТБАНК до суду надійшла заява від 02.03.2021 року, в якій повідомлено суд про те, що на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року фахівцями банку готується витребувана інформація, у зв`язку із чим надати таку інформацію на встановлену дату судового засідання - не є можливим. Просив суд надати додатковий час для надання інформації.

Ухвалою суду від 04.03.2021 року у зв`язку із заявою АТ КБ ПРИВАТБАНК про необхідність додаткового часу для надання витребуваної інформації, необхідної для розгляду справи, відкладено судове засідання на 11 березня 2021 року.

У судове засідання, призначене на 11.03.2021 року, представники сторін та третьої особи, що повідомлялись належним чином про дату судового засідання - не прибули.

Позивачем 15.02.2021 року подана заява про розгляд справи № 520/1705/21 без його участі.

Відповідачем 24.02.2021 року подана заява про розгляд справи за наявними в ній матеріалами без участі представника відповідача.

Частиною 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не прибули, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позову та відзив проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що на виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження №63385857 з примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 року по справі № 520/13921/19, яким стягнуто з громадянина ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 401203 грн. 01 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 08.09.2020 видано виконавчий лист № 520/13921/19.

Старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на підставі заяви представника стягувача винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63385857 з виконання виконавчого листа № 520/13921/19 на підставі вимог Закону України Про виконавче провадження.

В подальшому 27.10.2020 на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Як встановлено за матеріалами справи, 27.10.2020 державним виконавцем відділу винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що внесені відомості до відповідних реєстрів. Копія постанови направлена сторонам виконавчого провадження

Згідно інформації ГІФУ від 29.10.2020 встановлено, що боржник отримує заробітну плату у Військовій частині НОМЕР_4 , у зв`язку із чим 12.11.2020 державним виконавцем відділу винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копія якою направлена до Військової частини НОМЕР_4 .

Позивач, не погоджуючись із постановою державного виконавця, якою звернено стягнення на його заробітну плату, 21.12.2020 року звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з клопотанням про зняття арешту зі свого банківського рахунку, призначеного для виплати грошового забезпечення, посилаючись на ту обставину, що цей рахунок є рахунком зі спеціальним режимом використання (а.с. 24) .

На підтвердження своїх доводів заявником до клопотання надано довідки, видані командиром військової частині НОМЕР_4 від 30.11.2020 року № 10/1920 та від 01.12.2020 р. за № 4/4404 (а.с.8-9).

19 січня 2021 року на адресу позивача від начальника Міжрайонного відділу державної виконавчого служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов лист про відмову в задоволенні його клопотання про зняття арешту з карткового рахунку позивача (а.с. 25-26).

ОСОБА_1 , вважаючи таку відмову у знятті арешту зі свого рахунку протиправною, такою, що суперечить чинному законодавству України, посилаючись на те, що картковий рахунок № НОМЕР_1 та банківський рахунок IВАN № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК, що має спеціальний режим використання.

У зв`язку із чим позивач вважає постанову від 27 жовтня 2020 року №63385857 державного виконавця про накладення арешту протиправною та такою, що винесена з порушенням чинного законодавства та підлягає скасуванню, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції чинній станом на 19 січня 2019 року, далі - Закон 1404-VIII).

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частинами 1, 2 статті 48 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до статті 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону № 1404-VIII арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Частиною 4 статті 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Таким чином, звернення стягнення на кошти є одним із заходів примусового виконання рішень, який полягає у арешті коштів та списанні коштів з рахунків у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця.

Згідно з частиною 2 статті 48 Закону № 1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Таким чином, судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік виплат на які не може бути звернено стягнення.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З матеріалів справи слідує, що незгода позивача з постановою від 27 жовтня 2020 року №63385857 старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчого служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), якою накладено арешт на майно позивача, ґрунтується на тому, що на карткові рахунки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) № НОМЕР_1 та IВАN НОМЕР_2 , відкриті в АТ КБ ПРИВАТБАНК, з яких здійснюється виплата заробітної плати та сплата податків і зборів, накладено арешт у виконавчому провадженні №63385857.

В ході розгляду справи судом встановлено, що оскаржувану постанову прийнято відповідачем у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» задля забезпечення реального виконання боржником рішення суду, та якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках у банках та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Крім того, суд зазначає, що аналізуючи зміст оскаржуваної постанови судом встановлено, що у постанові про накладення арешту на кошти, державний виконавець зазначив: «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику» (а.с. 17).

Тобто, державний виконавець вказаною постановою визначив банківським установам, які виконують рішення виконавця, порядок виконання з урахуванням обмежень, а саме: що не підлягають арешту кошти, що містяться на рахунках боржника стягнення на які заборонено Законом, у тому числі ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», перелік яких не містить обмежень щодо накладення арешту на рахунок, на який нараховується заробітна плата.

Судом зазначається, що постановою Національного банку України від 21.01.2004 року затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті №22 (далі - Інструкція № 22), пунктом 10.1 якої визначено, що виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Банк приймає до виконання постанову державного виконавця та/або рішення суду, які доставлені до банку самостійно державним виконавцем, слідчим, представником суду, органу державної податкової служби або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є суд, державний виконавець, слідчий, орган державної податкової служби.

Згідно пункту 10.3 Інструкції № 22, арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Банк здійснює арешт коштів на рахунку клієнта, операції за яким були зупинені відповідно до статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», на підставі постанови виконавця, яка надійшла до банку після повідомлення банком виконавця про відкриття клієнтом цього рахунку. Банк здійснює дії щодо арешту коштів відповідно до пункту 10.6 цієї глави.

Таким чином, вказаними вище нормами регламентовано і дії банку у разі вчинення дій по арешту коштів, а вищезгаданими положеннями другого речення ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» - визначено порядок дій банку у разі отримання постанови виконавця про накладення арешту у разі, якщо такі кошти не підлягають арешту.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що рахунки на які зараховується заробітна плата, нормативно не визначені як рахунки із спеціальним режимом використання, не є такими рахунками, а є звичайними поточними рахунками та банківське законодавство не містить визначення такого виду рахунків як «зарплатний».

Згідно висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного в постанові від 13.03.2019 у справі № 344/8982/17, рахунки, призначені для зберігання коштів та здійснення будь-яких розрахунково-касових операцій, в тому числі для виплати заробітної плати, не є рахунками із спеціальним режимом використання, а є поточними.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідач при винесення спірної постанови діяв у відповідності до вимог діючого законодавства, в зв`язку з чим відсутні підстави, для зняття арешту з карткового рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) № НОМЕР_1 та з банківського рахунку IВАN НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ ПРИВАТБАНК, який було накладено постановою від 27 жовтня 2020 року №63385857 державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчого служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення арешту на майно боржника та постановою від 27 жовтня 2020 року №63385857 державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчого служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення арешту на кошти боржника.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивачем не доведено, а судом не встановлено, що картковий рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) № НОМЕР_1 та банківський рахунок IВАN НОМЕР_2 , що відкриті в АТ КБ ПРИВАТБАНК є рахунками зі спеціальним режимом використання.

Довідки, видані командиром військової частини НОМЕР_4 від 30.11.2020 року №10/1920 та від 01.12.2020 р. за № 4/4404, на які посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, не підтверджують, що картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 та банківський рахунок IВАN НОМЕР_2 , які відкриті в АТ КБ ПРИВАТБАНК є рахунками зі спеціальним режимом використання.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 77, 78, 139, 229, 242 246, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п НОМЕР_5 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61001. м. Харків, майдан Захисників 7/8. 7 поверх; ), третя особа: Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (61023, м. Харків, вул. сумська, б. 77/79; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 березня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.