Справа № 160/77/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2021 року Справа № 160/77/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
04.01.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Одночасно із зверненням до суду з позовною заявою позивач звернувся із заявою в якій просить витребувати з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області копії наступних документів, з наданням оригіналів для огляду:
- рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 03.07.2020 року №000143/04-36-32-04/ НОМЕР_1 ;
- докази направлення відповідачем позивачу рішення від 03.07.2020 року №000143/04-36-32-04/ НОМЕР_1 : поштовий конверт, довідка пошти, повідомлення про вручення, фіскальний чек.
При цьому, обставини, які відбулись після прийняття оспорюваного рішення та не стосуються процедури його прийняття, не можуть бути покладені в оцінку правомірності такого рішення, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про витребування доказів.
11.01.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області отримала копію ухвали суду про відкриття провадження у справі 18.01.2021 року, що підтверджується розпискою про отримання документа, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідач у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачі є належно повідомленими про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, про що зроблено відповідних запис 2 227 001 0002 003106.
Види діяльності ФОП ОСОБА_1 :
1) 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний);
2) 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами;
3) 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами;
4) 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування;
5) 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.;
6) 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.
Згідно з наказом головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.06.2020 року №1418-п, прийнятого на підставі ст. 19-1, пп.75.1.3 п.75.1 ст. 75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, було призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів.
На підставі направлень №1708, 1709, 1710 від 15.06.2020 року та наказу від 15.06.2020 року №1418-п Головне управління ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів.
За результатами перевірки органом контролю встановлено порушення ст.11, 15, 15-3 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями) та пп.14.1.109 п.14.1 ст. 14, ст.226 Податкового Кодексу України а саме:
- роздрібна торгівля алкогольними напоями, а саме - горілки «Фінляндія» у кількості 50 грм. за ціною 10,00 грн. та пива «Жигулівське» 0,5 л. за ціною 20,00 грн., без придбання відповідної ліцензії;
- продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, суб`єктом господарювання, що не має статусу громадського харчування;
- реалізація тютюнового виробу, а саме - 1 пачки цигарок «Marshall» за ціною 25,00 грн. без марки акцизного податку встановленого зразка.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом ухвалено рішення про застосування фінансових санкцій від 03.07.2020 року №000143/04-36-32-04/ НОМЕР_1 , яким на ФОП ОСОБА_1 накладено фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 40 800,00 грн., який складається з:
- 17 000,00 грн. за продаж алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями;
- 17 000,00 грн. за продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка;
- 6 800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв на розлив у місці, яке не має статусу громадського харчування.
Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2020 року у справі №210/3785/20 провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрито, за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись з прийнятими рішенням про застосування фінансових санкцій, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до положень пп.19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема: здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
Відповідно до пп.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно з п.80.1, п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;
- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Верховний Суд у постанові від 25.01.2019 року у справі № 812/1112/16 вказав, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
З огляду на викладене, судом не приймаються до уваги твердження позивача, що відповідачем без законних підстав проведено перевірку, оскільки перевірка була проведена відповідно до наказу №1418-п від 15.06.2020 року на підставі п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, який є самостійною підставою для проведення перевірки на виконання функцій контролю податкового органу, та направлень на перевірку від 15.06.2020 року.
Стосовно тверджень позивача про порушення відповідачем порядку проведення перевірки, у разі чого, наслідки такої перевірки є не дійсними, то з матеріалів справи не вбачається порушення порядку проведення перевірки та порушення норм Податкового кодексу України, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне розглянути справу по суті встановленого податковим органом правопорушення.
Спеціальним Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP(далі - "Закон № 481/95-BP").
Статтею 1 Закону № 481/95 надано визначення терміну «роздрібна торгівля» - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземниих суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.
Статтею 15 Закону № 481/95 встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).
Відповідно до ч.1,2 ст.17 Закону № 481/95 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі - Порядок № 790).
Згідно з п.3 Порядку №790 до суб`єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.
Відповідно до п.5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:
- акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;
- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
У зв`язку з чим, суд не погоджується з доводами позивача, що перевірка проводилась за іншою адресою, а саме АДРЕСА_2 .
Також, суд не погоджується з твердженнями позивача, що постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2020 року у справі №210/3785/20 встановлено обставини, які є тотожними обставинам у даній адміністративній справі, у зв`язку з тим, що вказані обставини ґрунтується на протоколі та акті, які не є предметом дослідження в даній адміністративній справі.
Щодо тверджень позивача про наявність під час фактичної перевірки діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, суд зазначає наступне.
Отже, враховуючи вищезазначене в період з 05.06.2020 по 23.06.2020 року у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Враховуючи той факт, що ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видається строком на один рік, суд дійшов висновку, що твердження позивача, що станом на день фактичної перевірки, а саме 16.06.2020 року, у нього була діюча ліцензія є хибними та такими, які суперечать дійсності.
Таким чином, рішення про застосування фінансових санкцій №000143/04-36-32-04/ НОМЕР_1 в частині накладення штрафу у розмірі 17 000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, є обгрнтоуваним та правомірним.
Щодо продажу суб`єктом господарювання, що не має статусу громадського харчування, алкогольних напоїв на розлив на місці, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.27 ч.1 ст.1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» заклад громадського харчування - ресторан, бар, кафе, їдальня, закусочна, піцерія, кулінарія, кіоск чи інший заклад незалежно від територіальних ознак (місця) провадження господарської діяльності з громадського харчування та ступеня доступності харчування будь-яким особам.
Згідно ч.6 ст.15-3 Закону № 481/95 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним з видів діяльності ФОП ОСОБА_1 є 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.
В свою чергу позивач не заперечує той факт, що ним здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями в магазині за адресою: АДРЕСА_2 .
Щодо реалізації суб`єктом господарювання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що позивач в обґрунтування протиправності спірного рішення в частині застосування фінансових санкцій за вказане порушення покладає той факт, що фактична перевірка здійснювалась за іншою адресою, ніж та, що зазначена в акті фактичної перевірки.
У зв`язку з тим, що дані твердження позивача не знайшли свого підтвердження, чому надана оцінка вище, а інших обставин у спосіб захисту позивачем не наведено, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення в цій частині є обґрунтованим та правомірним.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись статтями 77, 90, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський