Справа № 520/3903/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
15 березня 2021 р. справа № 520/3903/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України (, Військове містечко №1, селище міського типу Мирна Долина, Попаснянський район, Луганська область, Україна, 93412) та Військової частини НОМЕР_3 Міністерства Оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; м.Дніпро, вул. Чичеріна, 42) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України та Військової частини НОМЕР_3 Міністерства Оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 27.04.2020 №484 «Про результати проведення службового розслідування» щодо звільнення з військової служби через службову невідповідність капітана ОСОБА_1 , помічника начальника відділення зв`язку та інформаційних систем штабу 53 окремої механізованої бригади;

- визнати протиправним та скасувати пункт 4 параграфу 2 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 08.05.2020 №125 щодо звільнення з військової служби у запас за підпунктом «д» пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» капітана ОСОБА_1 , помічника начальника відділення зв`язку та інформаційних систем штабу 53 окремої механізованої бригади;

- визнати протиправним та скасувати підпункт 1.1 пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.05.2020 №125 щодо виключення з 08.05.2020 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_1 , помічника начальника відділення зв`язку та інформаційних систем штабу 53 окремої механізованої бригади;

- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт: НОМЕР_5 , виданий 02.03.1996 року Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний код: , військовий квиток Серії НОМЕР_6 , 10.01.2020, прописаний за адресою: АДРЕСА_1 на посаді помічника начальника відділення зв`язку та інформаційних систем штабу 53 окремої механізованої бригади;

- стягнути з військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 , фактична адреса: АДРЕСА_2 , юридична адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт: НОМЕР_5 , виданий 02.03.1996 року Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний код: , військовий квиток Серії НОМЕР_6 , 10.01.2020, прописаний за адресою: АДРЕСА_1 ) середнє грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 08 травня 2020 року по 11 березня 2020 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку ст.171 КАС України, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України.

Судом встановлено, що позовну заяву подано до суду 11.03.2021 року. При цьому, позивачем оскаржуються накази про звільнення, датовані 08.05.2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Суд враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що представник позивача вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з поважних причин, а саме: про порушення своїх прав позивач дізнався у травні 2020 року, після цього він намагався самостійно зібрати пакет документів, необхідний для звернення до суду, звертався до відповідачів з метою отримання копії наказів про присвоєння чергового військового звання, про звільнення, про службове розслідування, тощо. Восени й взимку зими спочатку позивач, а потім його донька хворіли на коронавірус і тривалий час лікувалися й знаходилися на самоізоляції. Після одужання ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до адвоката. Адвокату був необхідний час для підготовки й подання позовної заяви до суду, а саме: отримання відповідей на адвокатські запити, написання позовної заяви.

З огляду на викладене, представник позивача просить суд визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними й поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

З приводу вказаного клопотання суд зазначає наступне.

Адвокат позивача у адміністративному позові посилається на норми КАС України, зокрема ст.99 та ст.100, а редакції яка була чинна до 15.12.2017 року. Натомість, суд керується чинним на даний час нормами процесуального законодавства, якими врегульовано строки звернення до суду з адміністративним позовом.

Судом встановлено, що позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що позивач намагався самостійно зібрати пакет документів, необхідний для звернення до суду, та адвокат позивача направляв адвокатські запити.

Суд зауважує, що КАС України передбачено порядок забезпечення доказів та витребування доказів за ініціативою позивача, однак, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до суду з вказаною метою.

Також, відносно хвороби позивача, то суд зауважує, що відповідно до додатків до адміністративного позову, позивач хворів в період з 09.11.2020 року по 14.12.2020 року, тобто з моменту звільнення позивача до хвороби пройшло більше шести місяців.

Відносно посилань представника позивача на хворобу доньки, суд вважає вказані посилання недоречними, оскільки донька позивача 1998 року народження є повнолітньою особою та її хвороба в період з 17.10.2020 року 21.12.2020 року не свідчить про поважність пропущення позивачем строку звернення до суду.

Окрім цього, позивачем не надано до суду доказів про неможливість звернутись за правовою допомогою до адвоката у найкоротший термін з моменту звільнення.

Таким чином, наведені у адміністративному позові підстави пропуску строку суд визнає неповажними, оскільки позивачем не доведено, що вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову.

Згідно з приписами ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до приписів ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З огляду на те, що адміністративний позов подано поза межами місячного строку з моменту видання оскаржуваних наказів та ознайомлення з ними позивача; підстави, вказані позивачем у заяві, визнані судом неповажними, суд приходить до висновку про залишення адміністративного позову без руху та пропонує позивачу звернутись до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів.

Відповідно, адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України та Військової частини НОМЕР_3 Міністерства Оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу, поданий з порушенням вимог ст.ст.123, 160, 161, 287 КАС України.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно:

- надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів.

Згідно з ч.2 ст.293 КАС України оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 59, 94, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 293, 294 КАС України, суддя , -

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України (, Військове містечко №1, селище міського типу Мирна Долина, Попаснянський район, Луганська область, Україна, 93412) та Військової частини НОМЕР_3 Міністерства Оборони України (; м.Дніпро, вул. Чичеріна, 42) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Встановити позивачеві термін для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали, надавши вказані документи безпосередньо до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду.

Невідкладно повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Біленський О.О.