Справа № 640/30876/20
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи

11 березня 2021 року м. Київ № 640/30876/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у адміністративній справі №640/30876/10 за позовом

ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Кабінету Міністрів України (далі по тексту - відповідач), адреса: 01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету міністрів України від 02 грудня 2020 року №1509-р «Про тимчасове покладення виконання обов`язків Голови Державної інспекції містобудування України на ОСОБА_2 »

Підставами позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок прийняття оскаржуваного розпорядження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 січня 2021 року продовжено процесуальний строк для подачі відзиві на позовну заяву за заявою представника Кабінету Міністрів України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2021 року клопотання представника Кабінету Міністрів України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

24 лютого 2021 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування клопотання зазначено, що дана справа становить значну складність, оскільки за наслідками її розгляду можливе виникнення правовідносин, які становлять значний суспільний інтерес. Також представник відповідача послався на те, що питання оскарження акта Уряду про тимчасове покладення виконання обов`язків Голови Державної інспекції містобудування України на ОСОБА_2 вже висвітлено в декількох засобах масової інформації, що, на думку представника відповідача, свідчить про те, що дана справа становить значний суспільний резонанс.

Більш того, представник відповідача послався й на те, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи суд вирішив самостійно без врахування думки сторін та всіх обставин справи, а позивач не просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження.

Також, представник відповідача зазначив, що ще одним аргументом, який свідчить про складність та резонансність справи є той факт, що позивачем подано до Окружного адміністративного суду міста Києва більше 10 адміністративних позовів, які взаємопов`язані між собою, оскільки стосуються зайняття посади Голови Державної інспекції містобудування України, а інформація про стан судових справ висвітлюється в засобах масової інформації.

Розглянувши зазначене вище клопотання представника відповідача, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України та в частині 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, до таких справ відносяться справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обгрунтовуючи своє клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи представник відповідача послався на те, що дана адміністративна справа становить значну складність та значний суспільний інтерес, оскільки інформація щодо стану її розгляду висвітлена в засобах масової інформації.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 10 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито, крім випадків, визначених цим Кодексом, це означає, що в засобах масової інформації (у разі якщо судом прийнято рішення про відкритий розгляд справи) може висвітлюватись інформація про будь-яку справу, що, в свою чергу, не свідчить про її суспільний інтерес.

Тобто, висвітлення інформації про стан розгляду даної адміністративної справи в засобах масової інформації не свідчить про її суспільний інтерес.

Більш того, представник відповідача послався на те, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи суд вирішив самостійно без врахування думки сторін та всіх обставин справи, а позивач не просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження.

З цього приводу слід зазначити таке.

У відповідності до пункту 4 частини 9 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Наведене свідчить, що суд наділений повноваженнями самостійно при відкритті провадження у справі вирішити питання за правилами якого провадження слід розглянути конкретну справу. При цьому, чинним Кодексом адміністративного судочинства України не встановлено обов`язку позивача зазначати у позовній заяві, в якому саме провадженні він бажає, щоб розглядалась справа.

Щодо не врахування всіх обставин справи, як зазначає представник відповідача, суд наголошує на тому, що обставини (факти), якими обгрунтовуються вимоги та заперечення враховуються судом при ухваленні рішення суду по суті відповідно до вимог статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, а не при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі.

Більш того, наявність в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва більше 10 адміністративних позовів ОСОБА_1 , які взаємопов`язані між собою, оскільки стосуються зайняття посади Голови Державної інспекції містобудування України, не свідчить про необхідність проведення судового засідання в даній адміністративній справі.

А тому, зважаючи на те, що предмет спору у вказаній адміністративній справі не підпадає під вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а також з урахуванням того, що посилання представника відповідача на обставини, якими він обгрунтовує необхідність розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи не є належним чином вмотивованою та обгрунтованою підставою, яка дозволяє суду дійти висновку про неможливість розгляду даної адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

При цьому, суд також й у цій ухвалі наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 листопада 2006 року (скарга 73053/01 CASE OF JUSSILA v. FINLAND, суд вказав на те, що: "Європейський Суд не сумнівається в тому, що письмове провадження у справі часто може виявитись більш ефективним, ніж усний розгляд, для перевірки та забезпечення того, що платник податків надав точний звіт про свій майновий стан, підкріплений всіма необхідними документами. Суд не вважає переконливим довід заявника, що в ході розгляду цієї справи виникли міркування щодо достовірності, які потребували надання пояснень в усній формі.... та приймає довід дерржави-відповідача, що будь - які питання факту та питання права в цій справі могли бути належним чином розглянуті та вирішені на підставі матеріалів, наданих у письмовому вигляді. ... Оскільки заявнику була надана повна можливість наводити свої доводи у письмовому вигляді та надавати коментарі щодо відомостей, які надходили від податкових органів, Суд дійшов висновку, що вимоги справедливого судочинства були дотримані...".

Суд погоджується з такою позицією щодо Європейського суду з прав людини щодо застування пункту 1 статті 6 Конвенції.

За таких підстав, на цій стадії судового розгляду, а також враховуючи, що представником відповідача не наведено переконливих доводів, з яких вбачалась би необхідність розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, а доводи, на які посилається представник є такими, що не доводять суду необхідності призначення судового засідання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання. В разі, якщо в подальшому, під час розгляду справи, суд дійде висновку про необхідність витребування доказів, заслуховування пояснень сторін, тощо, судом будуть вчинені необхідні дії для всебічного, повного та об`єктивного розгляду, в тому числі з урахуванням можливості з власної ініціативи призначити судове засідання або перейти до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Керуючись статтями 241 - 243, 248, 257, 258, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Кабінету Міністрів України про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К.Ю. Гарник