Справа № 826/8175/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Київ № 826/8175/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс» (надалі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 04.04.2018 №62687-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 04.04.2018 №62687-17; зобов`язати Відповідача включити до інтегрованої картки платника податків ТОВ «Теплоенергосервіс» відомості про сплату суми 46337,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2018 відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.03.2021 замінено первинного відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві його правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві ().

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.03.2021 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Відповідача включити до інтегрованої картки платника податків ТОВ «Теплоенергосервіс» відомості про сплату суми 46337,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що ТОВ «Теплоенергосервіс» своєчасно подано платіжне доручення до банківської установи щодо сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість за грудень 2014 року у сумі 46337,00 грн., однак банком таке платіжне доручення не виконано. Вважає, що податкову вимогу направлено відповідачем протиправно, оскільки позивач вважається таким, що виконав обов`язок зі сплати податку на додану вартість за грудень 2014 року.

Відповідачем надано відзив на позов, у якому зазначено, що Позивач має заборгованість з податку на додану вартість у сумі 183440,58 грн., на підставі чого контролюючим органом направлено податкову вимогу та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу. Зазначено, що невиконання банком платіжного доручення не звільняє платника податків від обов`язку зі сплати такого грошового зобов`язання, а лише звільняє від відповідальності у вигляді пені та штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що неперерахування податку відбулось не з вини Позивача, а тому сума грошового зобов`язання не може бути визнана як податковий борг.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

ТОВ «Теплоенергосервіс» є платником податку на додану вартість.

Позивачем 17.01.2015 з метою сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за грудень 2014 року в розмірі 46337 грн., подано до ПАТ «Енергобанк» платіжне доручення №1179 від 17.01.2015, що підтверджується відміткою банку на платіжному дорученню «прийнято до виконання».

Банком не виконано дане платіжне доручення та кошти до державного бюджету не перераховано.

У зв`язку із цим у ТОВ «Теплоенергосервіс» виникла заборгованість зі сплати податку на додану вартість у сумі 46337,00 грн. за грудень 2014 року.

У зв`язку із наявністю податкового боргу контролюючим органом направлено Позивачу податкову вимогу від 04.04.2018 №62687-17 на суму 53865,66 грн. та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 04.04.2018 №62687-17.

Судом встановлено, що ТОВ «Теплоенергосервіс» неодноразово оскаржувало податкові вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, видані контролюючим органом з підстав наявності у Позивача заборгованості на суму 46337,00 грн. за грудень 2014 року (адміністративній справи №826/7940/16, №826/17947/17, №826/17947/17, №826/8663/18) та наявні судові рішення, які набрали законної сили про задоволення позовних вимог.

Так, судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2018 №826/17947/17 адміністративний позов ТОВ «Теплоенергосервіс» задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкову вимогу від 07.11.2017 року №90865-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 07.11.2 винесені Головним управління ДФС у м. Києві. Зобов`язано Головне управління ДФС у місті Києві включити до інтегрованої картки платника ТОВ «Теплоенергосервіс» відомості про сплату товариством суми 46337,00 грн. за податковою декларацією з ПДВ за грудень 2014 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018 №826/17947/17 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2018 змінено, виклавши абзац четвертий її резолютивної частини у такій редакції:

«Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві включити до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОЕНЕРГОСЕРВІС» відомості про сплату суми податку на додану вартість у розмірі 46337 грн 00 коп.».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2018 залишено без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.12.2020 прийнято звіт Головного управління ДПС у м. Києві про виконання судового рішення у справі №826/17947/17. Постановлено вважати виконаною постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018 року у справі №826/17947/17.

В даній ухвалі судом встановлено, що заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 46337,00 грн. за грудень 2014 року, яка підлягає внесенню в інтегровану картку платника ТОВ «Теплоенергосервіс» відсутня, а отже, судове рішення по справі №826/17947/17 є виконаним.

Таким чином, станом на дату розгляду даного спору заборгованість Позивача з податку на додану вартість на суму 46337,00 грн. за грудень 2014 року відсутня.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено висновок, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно із пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Положеннями розділу ІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року №610 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 року за №902/30770), встановлено, що податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. Протягом періоду оскарження суми грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом відповідно до Кодексу, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

Відповідно до статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

У відповідності до підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (пункт 89.3 статті 89 Податкового кодексу України).

Отже, як встановлено під час розгляду справи, відповідачем сформовано оскаржувану податкову вимогу та прийнято оскаржуване рішення про опис майна платника податку у податкову заставу в зв`язку з наявністю в інтегрованій картці платника податків податкового боргу з податку на додану вартість.

Разом з тим, на виконання судового рішення у справі №826/17947/17 Головним управлінням ДПС у м. Києві включено з інтегрованої картки платника ТОВ «Теплоенергосервіс» відомості про наявність заборгованості на суму 46337,00 грн. за податковою декларацією з ПДВ за грудень 2014 року.

Враховуючи відсутність у справі доказів наявності у Позивача податкового боргу, який виник з несплаченої суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування податкової вимоги від 04.04.2018 №62687-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 04.04.2018 №62687-17.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс» - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у м. Києві від 04.04.2018 №62687-17.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу від 04.04.2018 №62687-17 винесене Головним управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судовий збір у розмірі 1174,67 грн. (одна тисяча сто сімдесят чотири гривні 67 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс».

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс» (, адреса: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 5).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19).

Суддя Н.М. Клименчук