Справа № 200/32/21-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 р. Справа№200/32/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бєломєстнова О.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04.01.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25), у якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01.12.2020 року № 219 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.12.2020 року про призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до підземного пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи: з 16.01.1989 року по 24.05.1989 року на посаді "електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею" у шахтоуправлінні "1 травня" ВО "Шахтарськвугілля" та з 21.08.1992 року по 02.08.1997 року на посаді "електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті" та "прохідника з повним робочим днем під землею" у шахтоуправлінні "1 травня" ВО "Шахтарськвугілля"; період навчання в СПТУ №31 м.Шахтарськ за професією "електрослюсарь підземний" з 01.09.1985 року по 10.01.1989 року; та період служби в армії з 25.09.1989 року по 21.09.1992 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.12.2020 року ним була подана заява до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням відповідача від 01.12.2020 року йому було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1. Відповідачем не зараховано до пільгового підземного стажу роботи за Списком № 1 спірні періоди роботи. Вважає зазначене рішення незаконним, оскільки його трудова книжка містить усі необхідні записи про роботу повний робочий день в шахті (під землею), тому довідки пільгового характеру не потрібні. Крім того, зазначає, що до та після військової служби він працював на посаді "електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті" ВО "Шахтарськвугілля", що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, та довідкою про період служби, тому період служби в армії з 25.09.1989 року по 21.09.1992 року повинен бути зарахований відповідачем до пільгового підземного стажу роботи за Списком № 1.

Також, відповідно до п. "д" ч. 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до страхового стажу зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Так, згідно диплому серії НОМЕР_2 10 січня 1989 року він закінчив СПТУ № 31 м. Шахтарськ за спеціальністю "електрослюсарь підземний", а вже 16.01.1986 року був прийнятий в ВО "Шахтарськвугілля" на посаду "електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті". Таким чином, перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування його на роботу за спеціальністю не перевищує три місяці, та вважає, що цей період мав бути зарахований відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.

29.01.2021 року відповідачем засобами електронного зв`язку був наданий відзив на адміністративний позов, з якого слідує наступне. ОСОБА_1 звернувся із заявою 01.12.2020 року до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 16.01.1989 року не визначено, які періоди дають право на зарахування до пільгового стажу, до якого списку виробництв (розділу, підрозділу), робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відносяться професії в наданій трудовій книжці. Уточнюючої довідки, що передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637, заявником не надано. Згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 24 роки 6 місяців 3 дні, в тому числі пільговий стаж по Списку № 1 (шахтарі) - 04 роки 7 місяців. На момент звернення відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У зв`язку з наведеним просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 17.11.1999 року.

Відповідач - Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є територіальним органом Пенсійного фонду України, який у спірних відносинах здійснює владні управлінські функції, що передбачені розділом VI Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV, п.п. 7, 8 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2.

Судом встановлено, що 01.12.2020 року позивач звернувся до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням відповідача № 219 від 01.12.2020 року позивачу відмовлено в призначенні вказаної пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Рішення обґрунтовано тим, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 16.01.1989 року не визначено, які періоди дають право на зарахування до пільгового стажу, до якого списку виробництв (розділу, підрозділу), робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких діє право на пенсію за віком на пільгових умовах відносяться професії в наданій трудовій книжці. Уточнюючої довідки, що передбачена Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637, заявником не надано.

Не погодившись із даними діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 1058).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058 визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 (чинна редакція) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 щодо спірних періодів наявні такі записи:

16.01.1989 року прийнятий в шахтоуправління імені 1го Травня електрослюсарем підземним третього розрядку з повним робочим днем під землею на дільницю № 1;

24.05.1989 року звільнений у зв`язку з призивом до Радянської Армії за п.3 ст.36 КЗпП УССР;

21.08.1992 року прийнятий до Ш/у імені 1го Травня електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті;

20.01.1993 року переведений проходчиком з повним робочим днем під землею;

02.08.1997 року звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-ІV, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці, підтверджують характер роботи позивача у періоди з 16.01.1989 року по 24.05.1989 року, з 21.08.1992 року по 02.08.1997 року, що надає право включення вищевказаних періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 127/9289/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Окрім того, суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Як вже зазначалось судом, згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд звертає увагу, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а. При цьому Верховний суд відступив від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Суд звертає увагу, що у відповідності до положень пункту 20 Порядку № 637 підставою для надання уточнюючої довідки є відсутність у трудовій книжці особи відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, разом з цим, відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах не надав оцінки відомостям наявним у трудовій книжці позивача та не зазначив які саме відомості не містить трудова книжка позивача, та які мають бути підтверджені уточнюючою довідкою.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи позивача з 16.01.1989 року по 24.05.1989 року на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею у шахтоуправлінні "1 травня" ВО "Шахтарськвугілля" з 21.08.1992 року по 02.08.1997 року на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті" та "прохідника з повним робочим днем під землею у шахтоуправлінні "1 травня" ВО "Шахтарськвугілля".

Наведеним спростовуються викладені у спірному рішенні твердження відповідача про недостатність необхідного пільгового стажу для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

За таких обставин рішення відповідача №219 від 01.12.2020 про відмову у призначенні пільгової пенсії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати до його пільгового стажу періоди служби в армії з 25.09.1989 року по 21.09.1992 року та навчання в СПТУ №31 м. Шахтарськ за професією "електрослюсар підземний" з 01.09.1985 року по 10.01.1989 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач саме з 29.05.1989 року по 21.05.1992 року проходив строкову військову службу в лавах Радянської Армії.

Дана обставина підтверджується відповідним записом в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 та довідкою Шахтарського ВМВК за № 9 від 12.01.2000 року.

Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). Тому до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення.

На період проходження позивачем військової служби діяло "Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій", затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі по тексту - Положення).

Пунктом "к" частини 1 пункту 109 вказаного вище Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти "а" та "б" пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" та "л", дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

Безпосередньо після періоду військової служби позивач працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті та прохідника з повним робочим днем під землею у шахтоуправлінні "1 травня" ВО "Шахтарськвугілля", що підтверджено відповідними записами в трудовій книжці.

Тому період служби позивача в Радянській армії з 29.05.1989 року по 21.05.1992 року може бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1.

Також, судом встановлено, що відповідно до диплома серії НОМЕР_2 від 10.01.1989 року ОСОБА_1 01.09.1985 року вступив до СПТУ № 31 м. Шахтарська Донецької області і 10.01.1989 року закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища за професією електрослюсар підземний з умінням виконувати роботу машиніста гірних виймальних машин.

Дана обставина підтверджується відповідним записом в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 .

Як вже зазначалося, за положеннями частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому до правовідносин має застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення.

Приписами п.109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590, передбачено, що крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: згідно п. «з» - навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються в порядку й на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Згідно з п. «д» ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації.

У зв`язку з наведеним суд зазначає, що період часу з 01.09.1985 року по 10.01.1989 року в СПТУ №31 м. Шахтарськ Донецької області може бути включений до загального стажу роботи.

Згідно з ч.1 ст. 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту", що застосовується до правовідносин, які виникли після 10.03.1998 року, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Щодо практичного застосування вказаних висновків слід зауважити, що предметом даного спору є рішення про відмову у призначенні пенсії, яке вмотивовано недостатністю необхідного для цього пільгового стажу. Водночас, у вказаному рішенні відповідач не навів, чи пов`язана така недостатність саме з не включенням до нього часу навчання позивача з 01.09.1985 року по 10.01.1989 року в СПТУ №31 м. Шахтарськ Донецької області або служби в лавах Радянської Армії. Пільговий стаж позивача розрахований відповідачем виключно із застосуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Наведений у рішенні відповідача № 219 від 01.12.2020 року розрахунок пільгового стажу визнаний судом помилковим, рішення скасоване. Проте, у спірних правовідносинах наразі відсутній інший обов`язковий до виконання акт індивідуальної дії (рішення), у якому був би визначений пільговий стаж позивача.

За відсутності у рішенні зауважень щодо включення до пільгового стажу конкретних періодів, твердження позивача про порушення його прав внаслідок неправильного тлумачення відповідачем зокрема положень ч.1 ст. 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" є передчасним.

Повноваження суду щодо способів захисту прав позивачів у разі задоволення позову перелічені у ст. 245 КАС України. Так, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Разом з тим, суд не може надавати оцінку наявності чи відсутності частині пільгового стажу позивача, який фактично не був предметом спору та проти якого відповідач окремо не заперечував. Зважаючи на це, суд не встановлює, чи дотримано позивачем усіх інших умов для призначення йому пільгової пенсії із застосуванням конкретно визначеного стажу. Тому застосування ч. 4 ст. 245 КАС України у даному випадку неможливе, а суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої у рішенні.

На підставі викладеного, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача шляхом:

визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 219 від 01.12.2020 року про відмову в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язання Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.12.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., який повинен бути стягнутий за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 219 від 01.12.2020 року про відмову в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 01.12.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Повний текст судового рішення складено 11 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.