Справа № 620/183/21
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/183/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Чернуха В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Корюківської районної ради Чернігівської області про стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Корюківської районної ради Чернігівської області та просить:

1. Стягнути з Корюківської районної ради Чернігівської області (, Чернігівська область, м. Корюківка, вул. Шевченка, буд. 60) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) середню заробітну плату на період працевлаштування, але не більше шести місяців, в сумі 164021 (сто шістдесят чотири тисячі двадцять одна) грн. 82 коп.

2. Стягнути з Корюківської районної ради Чернігівської області (, Чернігівська область, м. Корюківка, вул. Шевченка, буд. 60) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральну шкоду в сумі 20000 (Двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що не виплата відповідачем середньої заробітної плати, з моменту її звільнення з посади голови Менської районної ради, на період її працевлаштування, суперечить приписам ст. 33 Закону України № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року та порушує її права і соціальні гарантії.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З 14 листопада 2007 року по 03 грудня 2018 року позивачка працювала на посаді начальника відділення поштового зв`язку с. Блистова Менського району Чернігівської області Філії Чернігівської дирекції AT «Укрпошта».

30 листопада 2018 року ОСОБА_1 була обрана головою Менської районної ради (рішення 15 сесії сьомого скликання Менської районної ради №392 від 30 листопада 2018 року) і у період з 04 грудня 2018 року по 26 листопада 2020 року, знаходилась у трудових відносинах з Менською районною радою, яка відповідно до Постанови Верховної ради України від 17.07.2020 № 807 - IX «Про утворення та ліквідацію районів» та рішення другої сесії восьмого скликання Корюківської районної ради за №10-2-VIII від 10 грудня 2020 року «Про припинення в результаті реорганізації Менської районної ради шляхом приєднання до Корюківської районної ради Чернігівської області» є її правонаступником і припинила діяльність в результаті реорганізації юридичної особи - Менської районної ради () шляхом приєднання до Корюківської районної ради (далі - Відповідач).

Таким чином повноваження позивачки, як голови Менської районної ради, були припинені 26 листопада 2020 року відповідно до рішення першої сесії восьмого скликання Корюківської районної ради «Про інформацію голови Корюківської районної територіальної виборчої комісії ОСОБА_2 «Про підсумки виборів депутатів Корюківської районної ради восьмого скликання та визнання їх повноважень» від 26.11.2020, про що зроблено відповідний запис в її трудовій книжці за №19.

Після складання повноважень, позивачка звернулася із заявою на адресу філії Чернігівської дирекції AT «Укрпошта» щодо надання відповідної посади начальника відділення поштового зв`язку с. Блистова з якої вона була звільнена згідно п.5 ст. 36 КЗпП України.

З огляду на те, що позивачці були запропоновані посади, які не є рівнозначними до її попередньо займаній посаді, а також тим, що запропоновані місця роботи знаходяться на значному віддаленні від її постійного місця мешкання, позивачка він їх зайняття відмовилась.

26 листопада 2020 року позивачка звернулася до Корюківської районної ради із заявою про збереження за нею середнього заробітку на період працевлаштування.

24 грудня 2020 року на третю сесію восьмого скликання було винесено Проект рішення «Про збереження середньої заробітної плати за депутатом Менської районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 », яке не було прийнято.

Вказана обставина судом трактується як відмова позивачці у збереження за нею середнього заробітку на період працевлаштування.

Не погодившись з такою відмовою, позивачка звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада), в тому числі і голови, як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради визначає Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV (далі - Закон № 93-IV), який також встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Абзацом 1 частини першої статті 33 Закону № 93-IV встановлено, що у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

Відповідно до абзаців 1-2 частини другої статті 33 Закону № 93-IV депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Гарантії для працівників, обраних на виборні посади, також встановлені статтею 118 КЗпП України, за приписами якої Працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, приведеними вище нормами права встановлено право працівника, звільненого з роботи внаслідок обрання на виборну посаду у раді, на одержання після закінчення його повноважень за виборною посадою попередньої роботи (посади) на тому ж підприємстві, в установі, організації або надання йому рівноцінної роботи (посади).

Тобто, у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Отже, законодавець гарантує колишньому депутату місцевої ради чи, як в даному випадку, голові районної ради, збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді лише за умови неможливості надання йому попередньої роботи і виключно на період його працевлаштування, але не більше шести місяців. При цьому обов`язок запропонувати звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади роботу (посаду) за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді покладається саме на роботодавця. За змістом Закону збереження протягом шести місяців середнього заробітку не звільняє адміністрацію установи, де працював депутат місцевої ради, вжити заходи до його працевлаштування.

Закон № 93-IV покладає на роботодавця обов`язок забезпечити депутату, строк повноважень якого завершився, надання попередньої роботи (посади) і лише в разі її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Як вже зазначалось судом, філією Чернігівської дирекції AT «Укрпошта» було запропоновано позивачці зайняти наступні вакантні посади:

сортувальника поштових відправлень та виробів друку другого класу групи обміну та оброблення посилочної пошти та дрібних відправлень Цеху оброблення пошти Чернігів на 1,0 шт. од. з посадовим окладом 5212 грн (м. Чернігів);

оператор поштового зв`язку першого класу відділення поштового зв`язку Чернігів -14 на 1,0 шт. од. з посадовим окладом 6064 грн (м. Чернігів);

листоноші 3 класу відділення поштового зв`язку Чернігів - 32 на 1,0 шт. од. з посадовим окладом 4216 грн (м. Чернігів).

Тобто всі запропоновані позивачці вакантні посади, знаходяться в м. Чернігові.

З поданих суду доказів вбачається, що позивачка та її родина чоловік - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 , дочка - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_6 постійно проживають в селі Блистова Менського району Чернігівської області, що знаходиться за 70 км від міста Чернігова.

Окрім того, всі ці посади не є рівнозначними попередній займаній нею посаді.

З цього суд робить висновок, що філією Чернігівської дирекції AT «Укрпошта» не було запропоновано посаду, рівнозначну тій, яку вона займала до обрання її на виборну посаду.

Тобто, з моменту звільнення позивачки з виборної посади, у неї виникло право на збереження середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді на період її працевлаштування, але не більше шести місяців.

З моменту звільнення з посади 26.11.2020 і до дня розгляду справи судом, позивачка є не працевлаштованою.

Соціальної допомоги по безробіттю не отримувала.

З моменту звільнення позивачки з посади і по день розгляду справи судом сплило 3 повні календарні місяці та 14 днів.

На день звільнення середньомісячна та середньоденна заробітна плата позивачки складала 26527.56 грн. та 1233.84 грн відповідно.

Таким чином на користь позивачки необхідно стягнути 96855.44 грн., з розрахунку (3 * 26527.56) + (14 * 1233.84) = 96855.44.

Ні в позовній заяві, ні у своєму виступі в судовому засіданні позивачка не зазначила які саме моральні страждання вона перенесла в наслідок не збереження відповідачем за нею середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді на період її працевлаштування.

Також суду не представлено жодних доказів понесення позивачкою будь яких моральних страждань, завданих такою ситуацією.

За таких обставин, у задоволенні позову, в частині стягнення на користь позивачки моральної шкоди, необхідно відмовити.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Корюківської районної ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1840,22 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Корюківської районної ради Чернігівської області (вул.Шевченка, 60, м.Корюківка, Корюківський район, Чернігівська область,15300, ) про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Корюківської районної ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату в розмірі 96856,44 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Корюківської районної ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розміні 1840,22 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15 березня 2021 року.

Суддя С.Л. Клопот