Справа № 300/2375/20
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2021 р. справа № 300/2375/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут та Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 з 03.10.2016 по 19.06.2020 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , яка по лютий 2017 року перебувала на фінансовому забезпеченні у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2020 за № 85 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення згаданої військової частини у зв`язку із закінченням строку контракту. Позивач звернувся 16.07.2020 до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про надання інформації та копії документів про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по 19.06.2020. Листом № 605/731 від 30.07.2020 ОСОБА_1 повідомлено, що для отримання інформації про індексацію грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по лютий 2017 року необхідно звертатися до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут. До вказаного листа Військова частина НОМЕР_1 долучила довідку про виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з лютого 2017 року по червень 2020 року. Представник позивача зазначив, що за період з 03.10.2016 по 19.06.2020 індексація грошового забезпечення виплачувалась ОСОБА_1 не в повному обсязі. Так, представник позивача долучив до позовної заяви письмовий розрахунок індексації грошового забезпечення, відповідно до якого розмір індексації грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по 19.06.2020 становить 168465,33 грн. Вказав на те, що такий розрахунок проведено відповідно до Порядку проведення індексації грошового забезпечення грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, зі змінами, які набрали чинності 01.12.2015 року з урахуванням базового місяця січень 2008. В підтвердження своїх доводів позивач також зіслався на лист Мінсоцполітики від 23.06.2020 № 76/0/214-20, в якому зазначено, що базовим місцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для військовослужбовців є січень 2008. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними в справі матеріалами.
02.11.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 29.10.2020 № 190/3295, згідно якого відповідач 1 вказав на те, що Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут є неналежним відповідачем в цій справі. Так, Військова частина НОМЕР_1 знаходиться за однією адресою з Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, але при цьому є окремою юридичною особою, не входить до складу відповідача 1, та не має спільних банківських рахунків та реквізитів. ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , а на підставі наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 20.10.2016 № 211 позивач з 21.10.2016 був зарахований лише на котлове забезпечення (харчування) відповідача 1. При цьому, ОСОБА_1 перебував як військовослужбовець на інших видах забезпечення у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягами з наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2016 № 32 та від 19.06.2020 № 85. Таким чином, відповідач 1 вважає, що Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут є неналежним відповідачем в цій справі.
Військова частина НОМЕР_1 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, ухвалу від 22.09.2020 про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками отримала 28.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними в справі матеріалами відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 з 03.10.2016 проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2016 № 32 (а.с. 12). Згідно вказаного наказу позивача з 03.10.2016 зараховано до списків особового складу та всіх видів забезпечення відповідача 2, встановлено щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 630% місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% від грошового забезпечення.
З 21.10.2016 ОСОБА_1 зараховано на котлове забезпечення (обіди) до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, що підтверджується витягом з наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 20.10.2016 № 211.
З 19.06.2020 позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення Військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира цієї військової частини від 19.06.2010 за № 85 (а.с. 13).
16.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про надання інформації та копії документів про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по 19.06.2020.
Військова частина НОМЕР_1 листом № 605/731 від 30.07.2020 повідомила позивача, що для отримання інформації про індексацію грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по лютий 2017 року необхідно звертатися до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут. До вказаного листа Військова частина НОМЕР_1 долучила довідку від 30.07.2020 про виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з лютого 2017 року по червень 2020 року, згідно якої позивачу виплачено індексацію за червень 2019 року в сумі 134,47 грн., за липень 2019 року в сумі 206,72 грн., за серпень 2019 року в сумі 206,72 грн., за вересень 2019 року в сумі 206,72 грн., за жовтень 2019 року в сумі 206,72 грн., за листопад 2019 року в сумі 206,72 грн., за грудень 2019 року в сумі 216,51 грн., за січень 2020 року в сумі 216,51 грн., за лютий 2020 року в сумі 216,51 грн., за березень 2020 року в сумі 216,51 грн., за квітень 2020 року в сумі 216,51 грн., за травень 2020 року в сумі 216,51 грн., за червень 2020 року в сумі 137,12 грн. За період з лютого 2017 року по травень 2019 року індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не виплачувалась через відсутність фінансових ресурсів та встановленого механізму нарахування та виплати індексації за попередні періоди (а.с. 16).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по 19.06.2020, з врахуванням січня 2008 як базового місяця, всього в розмірі 168465,33 грн., представник ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 за №2232-ХІІ (далі Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-XII).
В свою чергу, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282-ХІІ).
Так, частиною 1 Закону № 1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно з статтею 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 КЗпП України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Згідно частини 2 статті 6 Закону № 1282-XII порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. В даному випадку такими правилами є Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 в редакції, чинній з 01.12.2015 до 14.03.2018, далі Порядок № 1078) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 77, які застосовується з 01.01.2016 - в розмірі 103 відсотка). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.
Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі й грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби
Пунктом 4 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (пункт 5 Порядку № 1078).
Згідно з підпунктом 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Отже, з системного аналізу вказаних норм законодавства суд дійшов висновку про те, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті, у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
Суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо виплати індексації грошових доходів працівнику несе роботодавець (підприємство), в якому працює такий працівник.
Позивач вважає, що обов`язок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по 28.02.2017 належить відповідачу 1, оскільки Військова частина НОМЕР_1 до лютий 2017 року перебувала на фінансовому забезпеченні у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут.
Суд вважає безпідставними такі доводи позивача з огляду на таке.
ОСОБА_1 з 21.10.2016 був зарахований до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут лише на котлове забезпечення (обіди), що підтверджується витягом з наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 20.10.2016 № 211.
Натомість військову службу позивач проходив у Військовій частині НОМЕР_1 . Так, згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2016 № 32 позивача з 03.10.2016 зараховано до списків особового складу та всіх видів забезпечення відповідача 2, встановлено щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 630% місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% від грошового забезпечення (а.с. 12). З 19.06.2020 позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення Військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира цієї військової частини від 19.06.2010 за № 85 (а.с. 13).
Що стосується доводів відповідача 2, зазначених в листі № 605/731 від 30.07.2020, про те, що в період з 2016 року по лютий 2017 року Військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, який проводив виплату ОСОБА_1 грошове забезпечення період з 03.10.2016 по 28.02.2017, то жодних доказів таких доводів суду не подано.
Водночас Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут надав суду довідку від 28.10.2020 № 12/182/233 про те, що: нарахування грошового забезпечення для військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 з 01.09.2016 здійснювалось у Військовій частині НОМЕР_1 ; інформація про виплату індексації грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по 28.02.2017 та особова картка ОСОБА_1 за цей період знаходиться у Військовій частині НОМЕР_1 .
Суду не подано доказів, які б спростовували таку інформацію, надану відповідачем 1.
З огляду на те, що згідно витягів з наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2016 № 32 та від 19.06.2010 за № 85 ОСОБА_1 проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 , отже, на переконання суду, саме відповідач 2 був зобов`язаний нараховувати грошове забезпечення позивачу в період з 03.10.2016 по 19.06.2020, в тому числі й індексацію такого забезпечення.
За вказаних обставин, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут належить відмовити.
Щодо позовних вимог в частині другого відповідача у справі, то суд додатково зазначає таке.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду:
[…] 24. Суд зазначає, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі. 25. У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. 26. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі № 825/694/17. 27. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог. 28. Верховний Суд відхиляє доводи заявника про те, що у 2016 - 2017 роках кошти на виплату індексації грошового забезпечення головним розпорядником коштів не виділено, а тому відповідач діяв правомірно. Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі […], постанова від 23.10.2019 у справі №825/1832/17; 32. […] Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі. 33. Також Верховний Суд звертає увагу, що звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин, постанова від 07.08.2019 у справі № 825/694/17.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 з 03.10.2016 по 19.06.2020. Відповідач 2 з червня 2019 року до червень 2020 року включно нараховував та виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2020 про виплату індексації грошового забезпечення сержанту ОСОБА_1 (а.с. 16). З лютого 2017 року по травень 2019 року нарахування індексації грошового забезпечення позивачу не здійснювалось. Також відсутні докази проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 03.10.2016 до лютого 2017 року. Ненарахування та невиплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з лютого 2017 року по травень 2019 року відповідач 2 обґрунтовує відсутністю державного фінансування в спірному періоді на виплату індексації, а також механізму компенсації індексації грошового забезпечення за попередні періоди.
Суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності коштів для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу.
Відповідно до Протоколу 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В постановах від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18, від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19, Верховний Суд зробив висновок про те, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян. Таким чином, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору.
Отже, на переконання суду, оскільки індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовця є однією з державних гарантій щодо оплати праці, тому вона підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті і не повинна ставитися в залежність від бюджетних асигнувань відповідача.
З цих же мотивів суд відхиляє доводи відповідача 2 про відсутність механізму виплати індексації у поточному році за минулі періоди, оскільки вказані обставини не можуть позбавляти позивача права на отримання належних йому сум доходу.
Отже, відповідач 2 всупереч вимогам Законів № 2011-XII, № 1282-XII та Порядку № 1078 не провів нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача у період з жовтня 2016 року по травень 2019 року, а тому повинен був вчинити ці дії при звільненні військовослужбовця, - тобто до дати виключення його із списків особового складу військової частини 19.06.2020. Оскільки відповідач 2 такі дії не вчинив, суд кваліфікує цю ситуацію як протиправну бездіяльність відповідача 2.
Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: - визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; - визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У даній правовій ситуації індексація не була нарахована та виплачена позивачеві за період з жовтня 2016 року по травень 2019 року.
Системний аналіз приписів Закону № 1282-XII та Порядку № 1078, на думку суду, дає підстави для висновку про те, що обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) та визначати суму індексації, зокрема розміру посадового окладу, базового місяця для обчислення індексації, покладено саме на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності. Отже, нарахування суми індексації за певний період, належить до дискреційних повноважень Військової частини НОМЕР_1 .
Тому, на переконання суду, відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 з врахуванням умов розрхунку, встановлених абзацом 4 пункту 5 постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003.
Суд вважає належним способом захисту прав позивача спонукання/зобов`язання відповідача 2 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по 31.05.2019 включно. Щодо періоду з 01.06.2019 по 19.06.2020, то як встановлено судом з довідки Військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2020 позивачу виплачено індексацію за вказаний період (а.с. 16).
- визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 22 жовтня 2018 року;
- зобов`язав військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 22 жовтня 2018 року.
Аналогічний підхід є усталеним в практиці Верховного Суду як суду касаційної інстанції при перевірці рішень судів у спорах щодо невиплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям (про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за певний період).
У цій справі суд дав оцінку протиправній бездіяльності відповідача щодо нарахування і виплати позивачу індексації грошового забезпечення за охоплений позовними вимогами період і, з метою відновлення прав позивача, приймає рішення зобов`язального характеру. На виконання цього рішення суду відповідач, нараховуючи індексацію грошового забезпечення позивача, також повинен здійснити нарахування/утримання/сплату передбачених законодавством податків та обов`язкових зборів, подати відповідну звітність в контролюючі органи (ДПС України, ПФ України) щодо суми виплаченого фізичній особі доходу. Тому суд вважає вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити заборгованість з індексації грошового забезпечення в конкретній сумі передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по 31.05.2019 включно та зобов`язати відповідача 2 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за вказаний період. В задоволенні решти позову відмовити.
Щодо строків звернення до суду з цим позовом, то суд звертає увагу на те, що за змістом частини другої статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Щодо розподілу судових витрат у справі.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору.
Враховуючи, що позивач не поніс судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів понесення сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для розподілу судових витрат у справі.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по 31.05.2019.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 03.10.2016 по 31.05.2019 включно.
В задоволенні решти позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 відмовити.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут відмовити.
Розподіл судових витрат не проводити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, ідентифікаційний код 24978555, вулиця Московська, 45/1, місто Київ, 01011.

Відповідач 2: Військова частина НОМЕР_1 , ідентифікаційний код 26621610, вулиця Московська, 45/1, місто Київ, 01011.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.