Справа № 725/986/21
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/986/21
Номер провадження 2-а/725/20/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засіданні Кожолянко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року позивач через свого представника звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що постановою заступника начальника Буковинської митниці Держмитслужби Терещук Ю.В. №1126/40800/20 від 03.12.2020 року позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 340359,78 грн. Відповідно до вказаної постанови він, маючи статус резидента при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2018 року виробництва, VIN НОМЕР_2 , використав паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_3 , виданий 18.08.2020 року поліцією м. Ботошани, на ім`я ОСОБА_1 з метою ухилення від сплати митних платежів.

З такими висновками відповідача в оскаржуванній постанові не погоджується, оскільки він має постійне місце проживання в Румунії, а тому може вважатись «нерезидентом», при цьому вказаний транспортний засіб ввозив в режимі транзиту 30.11.2020 року та закінчив такий режим 03.12.2020 року з дотриманням встановлених ст. 95 МК України строків. Вважає, що працівники митниці безпідставно помістили вказаний автомобіль в режим тимчасового ввезення строком до 1 року, не зважаючи на те, що при ввезені вказаного транспортного засобу він повідомив, що рухається через територію України транзитом, а саме з Угорщини в Румунію. Будь-яких намірів та умислу для ухилення від сплати митних платежів на у нього не було.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми права, просив визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Буковинської митниці Держмитслужби Терещюка Ю.В. у справі про порушення митних правил від 11.02.2021 року №1129/40800/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Позивач в судове засідання не з`явився, в його інтересах діяв представник, який звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте направив до суду відзив та копії матеріалів справи про ПМП. Відповідно до змісту відзиву відповідач позов не визнає посилаючись на наступні обставини. Так, згідно листа Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 18.12.2020 року №7301.2-8701/73.3-20 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, 13.07.2017 року змінив прізвище на « ОСОБА_1 » та значиться зареєстрованим за місцем проживання АДРЕСА_1 , за паспортом громадянина України НОМЕР_4 , виданого Герцаївським PC УДМСУ в Чернівецькій області 28.08.2017 року. Отже, позивач, маючи статус «резидента», оскільки у нього наявний паспорт громадянина України, а також він має постійне місце проживання в Україні, для перетину митного кордону на автомобілі марки «MERCEDES BENZ», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2018 року виробництва, VIN НОМЕР_2 , використав паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_3 , виданий 18.08.2020 року поліцією м. Ботошани, на ім`я ОСОБА_1 , тим самим вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Таким чином, вважає, що відповідачем правомірно притягнуто позивача до відповідальності за ст. 485 МК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, диспозицією ст. 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що постановою заступника начальника Буковинської митниці Держмитслужби Терещук Ю.В. №1126/40800/20 від 03.12.2020 року позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 340359,78 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 03.12.2020 року на територію п/п «Порубне-Сірет» Буковинської митниці ДМСУ в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «MERCEDES BENZ», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , який прямував з України до Румунії в приватних справах. До митного контролю громадянин ОСОБА_1 подав закордонний паспорт гр. Румунії № НОМЕР_3 , виданий 18.08.2020 року поліцією м. Ботошани, на ім`я ОСОБА_1 .

Під час проведення митних формальностей, відповідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі „Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЕАІС встановлено, що гр. України ОСОБА_1 слідував через пункт пропуску "Порубне-Сірет" м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС та до митного контролю надавав паспорт гр. України для виїзду за кордон НОМЕР_5 (службова записка № 168/24-70-20-05/17 від 05.03.2019 p.).

Згідно поданого до митного контролю паспорта гр. Румунії НОМЕР_3 , виданий 18.08.2020 року поліцією м. Ботошани, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та даних щодо паспорта гр. України для виїзду за кордон НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією й тією ж особою.

30.11.2020 року маючи статус «резидента», для перетину митного кордону на автомобіль «MERCEDES BENZ», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2018 року виробництва, VIN НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2987 см. куб., тип двигуна дизель, гр. ОСОБА_1 використав паспорта гр. Румунії № НОМЕР_3 , виданий 18.08.2020 року поліцією м. Ботошани, на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно із ч.2 ст.380 Митного кодексу України громадянам-нерезидентам пропуск транспортних засобів особистого користування через митний кордон України здійснюється без застосування заходів гарантування.

З метою ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України, автомобіля «MERCEDES BENZ», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2018 року виробництва, VIN НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2987 см. куб., тип двигуна дизель вище зазначена особа надавала паспортний документ зі статусом «нерезидент» та заявляла митний режим «тимчасове ввезення транспортного засобу строком до 1 року».

Таким чином, під час ввезення автомобіля «MERCEDES BENZ», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2018 року виробництва, VIN НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2987 см. куб., тип двигуна дизель через митний кордон України особа надавала документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезені транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента».

Відповідно до частини 3 статті 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно листа Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 18.12.2020 року №7301.2-8701/73.3-20 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, 13.07.2017 року змінив прізвище на ОСОБА_1 . Значиться зареєстрованим за місцем проживання АДРЕСА_1 , за паспортом громадянина України НОМЕР_4 , виданого Герцаївським PC УДМСУ в Чернівецькій області 28.08.2017 року.

ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 виданий 20.02.2019 року, документи для виїзду на ПМП з України не оформляв.

Згідно пред`явленого до митного контролю паспорта гр. Румунії № НОМЕР_3 , виданий 18.08.2020 року поліцією м. Ботошани, на ім`я ОСОБА_1 , інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЕАІС ДМСУ, листа Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 18.12.2020 року № 7301.2-8701/73.3-20, гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією й тією ж особою.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами МК України, Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 року №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Так, позивачем до матеріалів справи додано нотаріально посвідчено довідку з перекладом про те, що він особисто заявляє, що є громадянином Румунії та проживає в Румунії, с. Котиргач, комуна Рома, округ Ботошані з 2016 року (а/с 9).

Натомість така довідка не входить до переліку документів, що підтверджують постійне проживання громадянина України за кордоном, крім того, з наявного у справі про ПМП листа Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 18.12.2020 року №7301.2-8701/73.3-20 ОСОБА_1 документів для виїзду на постійне місце проживання з України не оформляв.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження знаходження центру соціальних зв`язків саме в Румунії позивачем не надано.

За таких обставин, у відносинах з Україною позивач визнається громадянином України та відповідно резидентом.

Натомість, задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних підстав.

Відповідно до п.25 ч.1 ст.4 МК України митний режим - це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Згідно ч.1,2 ст.71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.90 МК України визначено поняття транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з ч.1, п.2 «в» ч.2 ст.91 МК України вбачається, що переміщення товару у митному режимі транзиту здійснюється як прохідний або внутрішній транзит, або каботаж.

Митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються від одного пункту, розташованого на митній території України, до іншого пункту, розташованого на митній території України, у тому числі якщо частина цього переміщення проходить за межами митної території України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач мав намір рухатись транзитом через територію України з Угорщини до Румунії, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами відповідно яких останній заїхав на територію України 30.11.2020 року та автомобілі марки «MERCEDES BENZ», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 через пункт пропуску «Чоп» на кордоні України з Угорщиною та покинув територію України 03.12.2020 року на вказаному автомобілі через п/п «Порубне-Сірет» Буковинської митниці ДМС на кордоні Румунією.

За змістом ст. 90 МК України митний режим транзит не передбачає сплати митних платежів, натомість відповідно до ч. 3 ст. 380 МК України сплата митних платежів передбачена у разі тимчасового ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування.

З системного аналізу наведених вище норм законодавства в сукупності з вимогами ст. 103 МК України вбачається, що при ввезенні транспортного засобу іноземної реєстрації на митну територію України особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму обирає митний режим ввезення такого транспортного засобу.

Відповідно до тексту позовної заяви позивач 30.11.2020 року ввіз транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 в режимі транзиту та такі його пояснення узгоджуються з встановленими в судовому засіданні обставинами справи, зокрема тим, що останній покинув територію України 03.12.2020 року на вказаному автомобілі.

Натомість, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності свого рішення не надав суду належних та допустимих доказів які б спростовували посилання позивача, що вказаний автомобіль був ввезений ним в митному режимі транзиту та підтверджували б обставини викладені в оскаржуваній постанові про те, що такий автомобіль був ввезений в режимі тимчасового ввезення при якому позивач повинен був сплатити відповідні митні платежі.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідна постанова підлягає скасування з наведених вище підстав, оскільки суб`єктом владних повноважень не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятого ним рішення.

У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.7, 8, 9, 245, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 90,92, 95, 458, 460, 467, 485 ,489, 493, 494 МК України, ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 286, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Буковинської митниці Держмитслужби Терещюка Ю.В. від 11.02.2021 року у справі про порушення митних правил №1129/40800/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбачене ст. 485 МК України.

Провадження по справі №1129/40800/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбачене ст. 485 МК України - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або у той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна