Справа № 826/2869/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Київ № 826/2869/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК Інвест» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРК Інвест» (надалі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - Відповідач), у якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.11.2017 №, №, податкову вимогу від 01.02.2018 №13873-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 01.02.2018 №13873-17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2018 відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2021 замінено первинного відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві його правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві ().

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Відповідачем безпідставно нараховано штрафні санкції за порушення граничного строку сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки після подання Позивачем уточнюючого звіту, яким виправлено технічну помилку. Позивачем зазначено також про те, що податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу прийнято Відповідачем передчасно, оскільки грошове зобов`язання на дату їх складання є неузгодженим у зв`язку із адміністративним оскарженням податкових повідомлень-рішень.

Відповідач проти задоволення позову заперечив. Посилався на те, що в ході перевірки встановлено порушення граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання, визначеного Позивачем у податковій звітності. Фактично грошове зобов`язання погашено поданням уточнюючої декларації.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

ТОВ «ТРК Інвет» має у власності два нежитлових приміщення у м. Київ, вул. Гарматна, 4 та вул. Дніпропетровська, 22.

Позивачем 26.01.2016 подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2016 рік.

У вказаній декларації (колонка 2) Позивачем допущено технічну помилку шляхом зазначення коду 3 (інший об`єкт житлової нерухомості) та в рядку 7 задекларовано річну суму податкового зобов`язання 70601,84 грн.

Позивачем 11.02.2016 подано уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2016 рік, у якій зменшено розмір податкового зобов`язання.

Після виявлення помилки у значенні коду об`єктів нерухомості, Позивачем 20.04.2017 подано уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2016 рік, у якій виправлено значення типу об`єкта нерухомості шляхом зазначення коду 9, річну суму податкового зобов`язання вказано 70601,84 грн.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ТОВ «ТРК Інвест», за результатами якої складено акт від 26.10.2017 №2197/26-15-13-01/35946820.

Відповідно до висновків даного акта перевіркою встановлено порушення граничного строку сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. В акті перевірки не наведено детальну інформацію щодо встановленого порушення. До акта перевірки складено розрахунок штрафної санкції.

На підставі акта перевірки Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від від 15.11.2017 №0, яким за затримку сплати податку на 8 календарних днів до Позивача застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 387,92 грн. та від 15.11.2017 №194881301, яким за затримку сплати податку на більше, ніж 30 календарних днів до Позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 14120,36 грн.

Позивачем оскаржено вказані рішення в адміністративному порядку. Рішенням Державної фіскальної служби України від 25.01.2018 №2517/6/99-99-11-03-01-25 у задоволенні скарги відмовлено.

Головним управлінням ДФС у м. Києві 01.02.2018 складено податкову вимогу №13873-17 на суму 14508,28 грн. та того ж дня прийнято рішення про опис майна у податкову заставу.

Вважаючи протиправними вказані податкові повідомлення-рішення, податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу, Позивачем оскаржено їх до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Згідно із підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання із податку на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як зазначено у пункті 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 111.2. статті 111 Податкового кодексу України, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Пунктом 116.1. статті 116 Податкового кодексу України встановлено, що у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи слідує, що ТОВ «ТРК Інвест» у повному обсязі сплачено суму визначеного у декларації податку на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки, що підтверджується копіями платіжних доручень та не заперечено Відповідачем.

Однак, у зв`язку із помилкою, допущеною при складанні податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2016 рік, відповідно до доводів Відповідача, у інтегрованій картці платника податку виникла заборгованість, яку погашено шляхом подання уточнюючої декларації.

Відповідачем подання уточнюючої декларації розцінено як сплату грошового зобов`язання, яке відображено в інтегрованій картці платника податку.

Суд вважає такі висновки контролюючого органу помилковими, оскільки поданням уточнюючої декларації платником податків відкориговано суму грошового зобов`язання, а сплатою грошового зобов`язання є саме надходження коштів на державного бюджету.

В даному випадку, кошти до державного бюджету не надійшли, а Позивачем тільки змінено категорію нерухомого майна, при цьому сума податку за 2016 рік становить 70601,80 грн., яку сплачено у повному обсязі.

За положеннями пункту 35.1. статті 35 Податкового кодексу України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Статтею 87 цього кодексу джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (абзац 1 пункту 87.1. статті 87 Податкового кодексу України). Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (абзац 2 пункту 87.1. статті 87 Кодексу). Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Здійснивши системний аналіз наведених норм, суд дійшов висновку, що подання уточнюючої податкової декларації не є способом сплати грошових зобов`язань або погашенням податкового боргу платника податків в розумінні наведених норм, а тому у Відповідача були відсутні підстави для визначення ТОВ «ТРК Інвест» штрафних санкцій за затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у Відповідача були відсутні підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій до Позивача за порушення граничного строку сплати грошового зобов`язання шляхом прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 15.11.2017 №, №, з огляду на що такі рішення підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 01.02.2018 №13873-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 01.02.2018 №13873-17, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно із пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Положеннями розділу ІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року №610 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 року за №902/30770), встановлено, що податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. Протягом періоду оскарження суми грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом відповідно до Кодексу, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

Відповідно до статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

У відповідності до підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (пункт 89.3 статті 89 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що Відповідачем сформовано оскаржувану податкову вимогу та прийнято оскаржуване рішення про опис майна платника податку у податкову заставу в зв`язку з наявністю в інтегрованій картці платника податків податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на підставі податкових повідомлень-рішень від 15.11.2017 №, №.

Враховуючи те, що судом встановлено протиправність сказаних податкових повідомлень-рішень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 01.02.2018 №13873-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 01.02.2018 №13873-17, оскільки вони є похідними від позовних вимог про визнання протиправними і скасування вказаних податкових повідомлень-рішень.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК Інвест» - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 15.11.2017 №, №.

3. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу, складену Головним управлінням ДФС у м. Києві від 01.02.2018 №13873-17.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві про опис майна у податкову заставу від 01.02.2018 №13873-17.

5. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК Інвест» судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 7048,00 грн. (сім тисяч сорок вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ТРК Інвест» (, адреса: 03067, м. Київ, вул. Гарматна, 4).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка 33/19, м. Київ, 01033, ).

Суддя Н.М. Клименчук