Справа № 826/15221/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15 березня 2021 року м. Київ№ 826/15221/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління ДФС у Київській області (надалі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 03.11.2017 №2004 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2018 відкрито спрощене (письмове) провадження у справі без виклику сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2019 постановлено вийти з письмового провадження та призначити розгляд справи у судовому засіданні.

В судовому засіданні 25.09.2019 постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що оскаржуваний наказ видано на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2016 №752/21365/16-к про призначення позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства України ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 за період з 01.01.2015 по 21.10.2016 з питань визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податків, яку скасовано ухвалою Київського апеляційного суду від 01.04.2019 (провадження №11-сс/824/306/2019). Враховуючи наведене, вважає оскаржуваний наказ протиправним та просить його скасувати.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому позов не визнано. Представником Відповідача зазначено, що оскаржуваний наказ видано у відповідності до вимог Податкового кодексу України та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, зазначено, що дію оскаржуваного наказу вичерпано, оскільки на його підставі проведено перевірку Позивача, за результатами якої складено акт.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2016 №752/21365/16-к задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НА у м. Києві Митича С.П. та призначено позапланову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства України, зокрема ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 21.10.2016 з питань визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податків.

На підставі даної ухвали Головним управлінням ДФС у Київській області видано оскаржуваний наказ від 03.11.2017 №2004 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

На підставі даного наказу Відповідачем проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 20.11.2017 №905/10-36-13-09/ НОМЕР_1 .

Разом з тим, ухвалою Київського апеляційного суду від 01.04.2019 №11-сс/824/306/2019 скасовано ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2016 №752/21365/16-к, якою призначено перевірку.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України податкові органи, серед іншого, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України керівник контролюючого органу приймає рішення про проведення документальної позапланової перевірки, яке оформлюється наказом, у якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися (пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України).

Суд зазначає, що ухвала слідчого судді та наказ контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки мають різну правову природу та різні правові наслідки.

Зокрема, порядок проведення перевірок контролюючими органами визначається спеціальним податковим законодавством, що зумовлює виокремлення суб`єктів таких правовідносин (контролюючий орган як суб`єкт владних повноважень та платник податків), зміст правовідносин (здійснення суб`єктом владних повноважень функцій, що передбачені законодавством), а також можливість оскаржити відповідний наказ контролюючого органу в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначається, що документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень та виключно у випадках та у порядку, що визначені цим Кодексом.

Відповідно до вимог підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

З урахуванням зазначеного нормативного регулювання, а також обставин справи суд зазначає, що ухвала слідчого судді від 20.12.2016, якою призначено документальну позапланову виїзну перевірку, не передбачена пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України як обставина для проведення позапланової перевірки.

Судом встановлено, що ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2016 №752/21365/16-к про призначення проведення позапланової документальної перевірки, на підставі якої видано оскаржуваний наказ від 03.11.2017 №2004, постановлена в межах кримінального провадження №0000112 від 10.05.2016, за ознаками кримінальних порушень, передбачених частиною 1 статті 191, частиною 2 статті 205, частиною 2 статті 222, частиною 2 статті 366, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

Отже, основною метою проведення співробітниками Головного управління ДФС у Київській області позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_1 відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, як слідує зі змісту ухвали слідчого судді, є отримання інформації, що може мати суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, оскаржуваний наказ Відповідача від 03.11.2017 №2004 про проведення документальної позапланової перевірки видано з метою збору доказів у межах кримінального провадження, а не для виконання контролюючим органом визначених Податкового кодексу України повноважень.

Суд звертає увагу на те, що оскаржуваний наказ видано Відповідачем відповідно до вимог підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та на підставі ухвали слідчого судді про проведення позапланової виїзної перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ, виданий з метою зібрання доказів у кримінальному провадженні №0000112, не може бути предметом самостійного оскарження в суді.

Крім цього, судом враховано, що оскаржуваний наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, зокрема допуском посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , за результатом якої складено акт від 20.11.2017 №905/10-36-13-09/ НОМЕР_1 .

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 18.11.2020 №813/5892/15 та від 03.02.2021 №826/9464/18, наказ про проведення перевірки, виданий з метою зібрання доказів у кримінальному провадженні, на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України не може бути предметом самостійного оскарження в суді та такі спори не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. На переконання Великої Палати Верховного Суду, поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у цій справі слід тлумачити в контексті частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію не лише адміністративних судів, а взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, враховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду у вказаних судових рішеннях, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 03.11.2017 №2004 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що повторне звернення з тією самою заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.М. Клименчук