Справа № 280/8003/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року об 11 год. 40 хв.Справа № 280/8003/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Півоварової В.П.,

представника позивача - Ямаєвої Ю.С.,

представника відповідача - Прокоф`єва С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопартс Україна»

до Дніпровської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопартс Україна» (далі позивач) до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA110240/2020/000002/2 від 03.06.2020.

Ухвалою суду від 16.11.2020 позовну залишено без руху.

Ухвалою суду від 07.12.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 13.01.2021.

Ухвалою суду від 13.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 10.02.2021.

10.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.03.2021.

03.03.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказали на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 10.01.2020 між EUROSAN OTOMOTIV SANAVI DIS TIC, LTD - Продавець та ТОВ «Автопартс Україна» - Покупець укладено Договір №10/01/20, відповідно до пункту 1.1 якого, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця (запасні частини для вантажних автомобілей та причепів), а Покупець зобов`язується зробити передоплату у повному обсязі та прийняти товар в асортименті, як зазначено в рахунках фактури.

02.06.2020 декларантом до митного оформлення надіслано митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно №UA110240/2020/002183 (довідковий номер 2036) на товар:

«Колодки гальмівні для дискових гальм в комплекті, не для промислового складання моторних транспортних засобів, до вантажного автотранспорта з вантажопідйомністю 22000 кг. Комерційна назва: 13.171.291621 VALUE WD 303 Гальмівні колодки/Катологовий номер WVA 29162; 30.010.291650 VALUE WD 165 Гальмівні колодки/Катологовий номер WVA 29165 ; 30.010.291710 VALUE WD 171 Гальмівні колодки/Катологовий номер WVA 29171 ; 09.010.290870 VALUE WD 300 Гальмівні колодки/Катологовий номер WVA 29087 . Торгівельна марка: VALUE Виробник: DEGER BALATA CILIK SAN VE.TIC.A.S09.110.291051 POINT WD 300 Гальмівні колодки/Катологовий номер WVA 29087; 30.092.291650 POINT WD 165 Гальмівні колодки/Катологовий номер WVA 29165 ; 30.092.291710 POINT WD 171 Гальмівні колодки/Катологовий номер WVA 29171 . Торгівельна марка: POINT Виробник: EREN BALATACILIK SAN VE.TIC.A.S. Являють собою гальмівні колодки, які складаються з металевої пластини (основи) та фрикційного матеріалу. Поставляються у комплекті з 4-х штук в одній картонній коробці. Гальмування автотранспорта відбувається за рахунок сили тертя, але виконується воно між колодками і гальмівним диском, встановленим між ними. Призначені для застосування на вантажному автотранспорті з вантажопідйомністю 22000 кг. Не для військового використання. На картонних коробках нанесено торговельні знаки: VALUE та POINT. Виготовлені згідно технічної документації виробника. Країна виробництва: TR».

Декларантом завлено митну вартість за першим методом визначення митної вартості.

До митного оформлення декларантом надано: пакувальний лист №б/н від 15.05.2020; рахунок-фактура (інвойс) №б/н від 08.05.2020; автотранспортна накладна №-4 від 16.05.2020; платіжне доручення в іноземній валюті №7 від 14.05.2020; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4282913 від 19.05.2020; довідка про транспортні витрати №337077 від 18.05.2020; комерційна пропозиція №85 від 20.01.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) №10/01/20 від 10.01.2020; додаткова угода №1 від 15.05.2020; договір (контракт) про перевезення №2002 від 20.02.2020; технічна довідка №18 від 15.05.2020; копія митної декларації країни відправлення №20341200ЕХ132390 від 15.05.2020.

Під час здійснення відповідачем митних формальностей щодо документального оформлення імпортованого позивачем товару спрацювала Автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР), а саме АСАУР сформовано профіль ризиків та визначено необхідні митні процедури, а саме: за кодом 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; за кодом 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, керуючись ч.3 ст.53 Митного кодексу України орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

1. До митного оформлення надано інвойс від 08.05.2020 б/н та митна декларація країни відправлення від 15.05.2020 №20341200ЕХ132390. При цьому, в митній декларації країни відправлення від 15.05.2020 №20341200ЕХ132390 зазначено посилання на інвойс від 15.05.2020 №20 8/1-2;

2. Митна декларація країни відправлення від 15.05.2020 №20341200ЕХ132390 не містить печаток і штампів митних органів країни відправлення. Також відповідно до ст.254 МКУ декларант забезпечує переклад копії МД країни відправлення (Туреччина). При цьому перекладу до митного оформлення не надано;

3. У автотранспортній накладній від 16.05.2020 №-4 перевізником товару зазначено «ORION LOGISTICS» LTD, при цьому до митного оформлення надана довідка про транспортні витрати від 18.05.2020 №337077 видана ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ». В договорі на перевезення від 20.02.2020 №2002 також зазначено виконавцем ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ»;

4. Відповідно до п.3 зовнішньоекономічного контракту №10/01/20 від 10.01.2020 умови поставки встановлено FCA ISTANBUL, в інвойсі №б/н від 08.05.2020 зазначено умови поставки FOB ISTANBUL, в той час як в зовнішньоекономічному контракті №10/01/20 від 10.01.2020 умови поставки замінено відповідно до додаткової угоди №1 від 15.05.2020 до контракту;

5. В рахунку на оплату транспортних витрат від 19.05.2020 №LS-4282913 зазначено транспортно-експедиційні витрати, які не зазначені в довідці про транспорті витрати та не включені до митної вартості як складова.

Засобами електронного зв`язку митницею направлено електронне повідомлення брокеру та запропоновано відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом).

Також, враховуючи норми ч.6 ст.53 Митного кодексу України, декларанту запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

03.06.2020 декларант повідомив митний орган про те, що додаткові документи подаватись не будуть.

Відповідно до ч.2 ст.64 Митного кодексу України відповідачем використана наявна в митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостях з розрахунку 4,23 долари США/кг (джерело цінової інформації - МД від 20.03.2020 №UA110230/2020/006765).

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA110240/2020/000002/2 від 03.06.2020 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110240/2020/00014.

Позивач, не погодився з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті.

Отже, для вирішення адміністративної справи суд вважає за необхідне встановити чи містили подані декларантом документи розбіжності, які б перешкоджали декларуванню товару за першим методом визначення митної вартості.

Щодо встановленого митним органом недоліку «митна декларація країни відправлення від 15.05.2020 №20341200ЕХ132390 не містить печаток і штампів митних органів країни відправлення. Також відповідно до ст.254 МКУ декларант забезпечує переклад копії МД країни відправлення (Туреччина). При цьому перекладу до митного оформлення не надано», суд зазначає, що такий недолік безпосередньо не стосується митної вартості товару, а тому не міг бути підставою для витребування додаткових документів та прийняття спірного рішення.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 11.09.2020 по справі №804/1211/16, в якій викладено правову позицію щодо проставляння печаток і штампів митних органів, оскільки в зазначеній постанові надавалась оцінка наявності штампів та печаток митного органу на рахунку фактурі, який є документом, що підтверджує заявлену митну вартість, відповідно до ч.2 ст.53 МК України, проте, в даному випадку зауваження висловлено до декларації країни відправлення, а не до рахунку фактури.

Стосовно виявленого недоліку «До митного оформлення надано інвойс від 08.05.2020 б/н та митна декларація країни відправлення від 15.05.2020 №20341200ЕХ132390. При цьому, в митній декларації країни відправлення від 15.05.2020 №20341200ЕХ132390 зазначено посилання на інвойс від 15.05.2020 №20 8/1-2», суд зазначає, що дійсно така обставина є розбіжністю (недоліком) поданих документів, проте не тією яка впливає на перевірку митної вартості товару.

Суд зазначає, що декларація країни відправлення не є тим документом, що підтверджує заявлену митну вартість в силу положень ч.2 ст.53 МК України, а тому наявність певних недоліків у декларації країни відправлення не можуть бути самостійною підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Також, під час розгляду адміністративної справи в суді митним органом також не надано ґрунтовних пояснень стосовно того, яким чином вищенаведений недолік впливає на заявлену митну вартість.

Крім того, судом встановлено, що одним із виявлених недоліків стало те, що «відповідно до п.3 зовнішньоекономічного контракту №10/01/20 від 10.01.2020 умови поставки встановлено FCA ISTANBUL, в інвойсі №б/н від 08.05.2020 зазначено умови поставки FOB ISTANBUL, в той час як в зовнішньоекономічному контракті №10/01/20 від 10.01.2020 умови поставки замінено відповідно до додаткової угоди №1 від 15.05.2020 до контракту», проте, судом не встановлено, а відповідачем не наведено, яким чином зазначений недолік вплинув на правильність визначення митної вартості товару, оскільки товар заявлявся до митного оформлення вже за умовами зміненої поставки, відповідно до інвойсу.

Разом з тим, суд вважає недоліки «У автотранспортній накладній від 16.05.2020 №-4 перевізником товару зазначено «ORION LOGISTICS» LTD, при цьому до митного оформлення надана довідка про транспортні витрати від 18.05.2020 №337077 видана ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ». В договорі на перевезення від 20.02.2020 №2002 також зазначено виконавцем ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ»; «В рахунку на оплату транспортних витрат від 19.05.2020 №LS-4282913 зазначено транспортно-експедиційні витрати, які не зазначені в довідці про транспорті витрати та не включені до митної вартості як складова», такими, що мітять розбіжності щодо заявленої митної вартості товару та відповідно могли бути підставою для витребування додаткових документів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Згідно графи 20 розділу ІІІ Правил заповнення митної декларації, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Отже, транспортні витрати, відповідно до ч.10 ст.58 МК України, транспортні витрати оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України включаються до митної вартості такого товару, а відповідно документи, які підтверджують такі витрати не можуть мати розбіжностей, оскільки такі впливають на заявлену митну вартість.

Проте, як встановлено під час розгляду адміністративної справи, декларантом до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати від 18.05.2020 №337077, що видана ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ», проте у автотранспортній накладній від 16.05.2020 №-4 перевізником товару зазначено «ORION LOGISTICS» LTD, тобто довідка видана іншою особою, а не перевізником, що об`єктивно викликало сумніви у митного органу щодо достовірності інформації наведеній у такій довідці.

Разом з тим, не зважаючи на виявлений недолік та пропозицію митного органу надати пояснення з зазначеного питання, позивач додаткові документи до митного органу не надав.

При цьому, суд відхиляє надане до матеріалів адміністративної справи платіжне доручення від 03.06.2020 №606, оскільки таке не надавалось митному органу на дату прийняття спірного рішення, а відповідно і не могло бути враховане під час прийняття спірного рішення.

Також, суд відхиляє посилання позивача на те, що він не мав змоги своєчасно надати відповідне платіжне доручення митному органу, оскільки позивач мав право подати додаткові документи до митного органу протягом 10 днів від 02.06.2020, проте вже 03.06.2020 позивач відмовився від подання будь-яких додаткових документів та пояснень, що свідчить про те, що позивач свідомо відмовився від наданої можливості усунути виявлені розбіжності.

Суд враховує доводи позивача про те, що платіжні документи надаються до митного органу за умови сплати витрат, проте, в даному випадку відповідачем не було вказано на відсутність платіжного документа по транспортних витратах, а вказано на те, що довідка про вартість транспортних витрат видана не перевізником за договором. Саме позивач мав право обирати яким чином та яким документом спростувати відповідний недолік, проте позивач не надав додаткових документів з зазначеного питання взагалі.

Також, суд вважає обґрунтованим висловлення митним органом зауваження щодо того, що в рахунку на оплату транспортних витрат від 19.05.2020 №LS-4282913 зазначено транспортно-експедиційні витрати, які не зазначені в довідці про транспорті витрати та не включені до митної вартості як складова.

Судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що в рахунок на оплату транспортних витрат від 19.05.2020 №LS-4282913 включено таку витрату як «експедиторська винагорода» на суму 443,67 грн.

Законом України від 1 липня 2004 року №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі - Методичні рекомендації), собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.

У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).

Отже, сума коштів на оплату транспортно-експедиторських послуг (включаючи комісійну винагороду) включаються до собівартості перевезень, а до митної вартості включається лише та частина послуг, що надана до місця ввезення товару на митну територію України.

Суд зазначає, що з наданої довідки про вартість транспортних витрат не можливо встановити щодо якої частини перевезень надані експедиторські послуги на суму 443,67 грн., а саме до місця ввезення товару на митну територію України чи після.

Саме для з`ясування зазначеної обставини митним органом і було направлено позивачу повідомлення про наявність зазначеного недоліку, проте позивач зазначений недолік не усунув, пояснень з зазначеного питання митному органу не надав, що викликало у митного органу обґрунтований сумнів щодо заявленої митної вартості товару.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, що зумовлює висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарст Україна».

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарст Україна» (69013, м.Запоріжжя, вул.Базова, буд.9А, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.22, ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 15.03.2021.

Суддя І.В. Новікова