Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 березня 2021 року м. ПолтаваПровадження №ЗВ/440/17/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И Л А:

10 березня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони у виконавчому провадженні,в якій заявник просить: замінити вибулого стягувача - Акціонерне товариство "Альфа-Банк" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (ідентифікаційний код 36799749) у виконавчому провадженні №60212678, яке перебуває у приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни та відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса від 28 серпня 2019 року №19623 про стягнення заборгованості по кредитному договору №501013589 в загальній сумі 35151,10 грн.

Вказана заява вмотивована тим, що заявник є правонаступником стягувача - Акціонерного товариства "Альфа-Банк" у виконавчому провадженні №60212678, яке перебуває у приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни та відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса від 28 серпня 2019 року №19623 про стягнення заборгованості по кредитному договору №501013589.

Розглянувши матеріали заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд зазначає наступне.

Відповідно до інформації про виконавче провадження 02 жовтня 2019 року приватним виконавцем Юхименко Ольгою Леонідівною відкрито виконавче провадження ВП №60212678 на підставі виконавчого напису нотаріуса від 28 серпня 2019 року №19623, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості в розмірі 35151,10 грн.

21 грудня 2020 року між Акціонерним товариством "Альфа-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Флексіс" укладено договір факторингу №2, відповідно до умов якого АТ "Альфа-Банк" відступає за плату ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" право вимоги до боржників за договорами.

Також 21 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Флексіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу №21-12/20, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" відступає за плату ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до боржників за договорами, зокрема за договором №501013589 від 22 березня 2018 року із ОСОБА_1 .

Посилаючись на ці договірні обставини, а також на положення статей 442, 512 ЦК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", заявник просить замінити вибулого стягувача у виконавчому провадженні №60212678 на нового в особі ТОВ "Вердикт Капітал".

При цьому заявник стверджує, що справа про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса (за відсутності рішення про стягнення винесеного в порядку цивільного судочинства), має розглядатися саме за правилами адміністративного судочинства.

Надаючи оцінку таким твердженням заявника, суддя зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 вказаного Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Розділом 4 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовані процесуальні питання, що пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

При цьому суд звертає увагу на те, що з 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинної з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З прийняттям 15 грудня 2017 року нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України змінилася норма, якою врегульовано порядок заміни сторони виконавчого провадження та підвідомчість цих справ.

Так, частиною першою статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) було передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Проте, згідно з новим правовим регулюванням, яке знаходить своє відображення у частині першій статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З огляду на правову конструкцію зазначеної норми суд зазначає, що положення статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно заміни сторони виконавчого провадження застосовуються адміністративним судом лише у разі, якщо виконавче провадження спрямоване на виконання судового рішення, прийнятого у відповідній адміністративній справі, яке набрало законної сили та за яким видано виконавчий лист. Можливості ж розгляду за правилами адміністративного судочинства питання про заміну сторони виконавчого провадження, яке відкрито не на підставі судового рішення, Кодекс адміністративного судочинства України натепер не передбачає.

Всупереч наведеному заявник звернувся до адміністративного суду із заявою, в якій просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, а не на підставі судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Однак, на теперішній час адміністративний суд в особі Полтавського окружного адміністративного суду не наділений компетенцією розглядати заяву про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки такий суд не здійснював розгляд справи як суд першої інстанції.

Разом з цим, слід зазначити, що з 15 грудня 2017 року набрала чинності і нова редакція Цивільного процесуального кодексу України, частиною першою статті 442 якого передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За приписами частини другої статті 446 Цивільного процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Отже, Цивільним процесуальним кодексом України, на відміну від Кодексу адміністративного судочинства України, з 15 грудня 2017 року передбачена можливість заміни сторони виконавчого провадження не лише при примусовому виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при примусовому виконанні рішень інших органів та їх посадових осіб.

Таким чином, вимога про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачена можливість вирішення питань, пов`язаних лише з виконанням судових рішень в адміністративних справах, тоді як питання щодо заміни сторони у досліджуваному випадку підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суд не приймає до уваги посилання заявника на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 22 липня 2019 року у справі №822/1659/18 та правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17, оскільки висновки касаційного суду в обох випадках ґрунтуються на аналізі приписів статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Кодексу, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Приписами пункту 4 частини першої статті 171 цього Кодексу передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 цього ж Кодексу суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Проаналізувавши викладене та зважаючи на те, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження за заявою ТОВ "Вердикт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження.

При цьому відповідно до частини сьомої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд роз`яснює заявнику право на звернення із такою заявою до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 7, 19, 170, 171, 248, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали направити особі, яка подала заяву, разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.І. Слободянюк