Справа № 480/8679/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2021 року Справа № 480/8679/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ГелетаС.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САН" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "САН" ( далі позивач, ТОВ «САН») звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №1523 від 01.12.2020 "Про проведення фактичної перевірки".
Свої вимоги мотивує тим, що спірний наказ підлягає скасуванню у зв`язку із наступним. Так, у разі непред`явлення перелічених у ст. 81 ПК України документів є підставою для не допуску до перевірки, господарська діяльність підприємством не здійснюється, АЗС не працює, копія наказу була вручена працівниками податкової служби у місці, відмінному від адреси здійснення фактичної перевірки. Направлення на перевірку надано не було. На час звернення до суду відповідача не було допущено до фактичної перевірки. Посилається на порушення відповідачем Закону України «Про основи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Зазначає, що в оскаржуваному наказі відсутні будь-які посилання на підстави призначення перевірки.
02.12.2020, керівнику ТОВ «Сан», було вручено копію Наказу Головного управління ДПС у Сумській області № 1523 від 01.12.2020 року «Про проведення фактичної перевірки» за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів, або інших об`єктів власності (зокрема каси підприємства, місця зберігання та/або відпуску пального на автозаправочній станції за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, буд 53/55), через які здійснює (провадить) діяльність ТОВ «Сан». Метою перевірки окреслено здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування обігу та реалізації пального, цільового використання пального, обладнання акцизних складів витрато-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками. Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України (далі - ПК України) посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених ПК України, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, відповідних документів. Водночас абзац п`ятий підпункту 81.1 статті 81 ПК України передбачає, що непред`явлення або ненадіслання випадках, визначених ПК України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Враховуючи той факт, що господарська діяльність за місцем перевірки товариством не здійснюється, автозаправочна станція не працює, копія наказу була вручена керівнику підприємства працівниками податкової служби у місці, відмінному від адреси здійснення фактичної перевірки. При цьому, направлення на проведення такої перевірки та службові посвідчення осіб, направлених на перевірку, не надавалися. Також зазначає, що фактичний допуск перевіряючих за місцем розташування господарських об`єктів, або інших об`єктів власності на автозаправочній станції за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, буд 53/55, не відбувався.
Для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись зазначеною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки. Як вбачається з оскаржуваного наказу, підставою для призначення фактичної перевірки стали 80.2.2. та 80.2.5 п. 80.2 статті 80 ПК України. Частина 3 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зазначає, що суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Тобто господарюючий суб`єкт має повне право ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу, а такою підставою є відповідний наказ та те, що обумовило його видання. Вимоги до змісту наказу про призначення як планової документальної перевірки, так і позапланової документальної перевірки, документальної невиїзної перевірки, фактичної перевірки сформульовані лише в абз. 3 п. 81.1 статті 81 ПК України. Однак, в оскаржуваному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, крім як на норми, що регулюють питання призначення перевірки - підпункти 80.2.2., 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, що не свідчить про наявність в ньому інформації, яка може слугувати підставою для його прийняття та необхідності здійснювати податковий контроль в формі фактичної перевірки. Оспорюваний наказ лише містить посилання на норми статей Податкового кодексу України без зазначення яка саме була отримана інформація, що стала підставою для проведення фактичної перевірки. При цьому, "підстава" це не нумероване позначення пунктів ПК України, а обставини, які в цих підпунктах розкриваються та мають об`єктивно існувати. Іншими словами під "підставою" необхідно розуміти не порядковий номер підпункту пункту статті, а безпосередньо інформацію, відомості та інші обставини.
Таким чином, на думку позивача, наказ Головного управління ДПС у Сумській області №1523 від 01.12.2020 «Про проведення фактичної перевірки» не відповідає положенням ПК України щодо його змісту, що свідчить про наявність підстав для його скасування.
Враховуючи вищевикладене у Головного управління ДПС у Сумській області при виданні наказу від 01.12.2020 № 1523 «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «САН» була наявна інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи згідно Кодексу, зокрема щодо реалізації пального до 08.08.2019 без одержання відповідної ліцензії. Також відповідач звертав увагу, що відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Кодексу платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри- лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі .
Наказ Головного управління ДПС у Сумській області від 01.12.2020 № 1523 «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «САН» оформлений у відповідності до вимог пункту 81.1 статті 81 Кодексу та містить відповідні посилання щодо підстав проведення перевірки передбачених підпунктами 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Кодексу. При цьому норми Кодексу, не передбачають зобов`язання щодо зазначення контролюючим органом у наказі на проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Кодексу. Наказ на проведення фактичної перевірки ТОВ «САН» від 01.12.2020 за № 1523 було вручено 02.12.2020 oб 11 год. 45 хв. директору підприємства Баклан Любов Миколаївні, про що свідчать відповідні записи про ознайомлення з направленнями на перевірку посадових осіб Головного управління ДПС у Сумській області від 01.12.2020 за М.№ 521/18-28-07-05 та 522/18-28-07-05. Враховуючи необхідність підготовки документів для проведення перевірки з директором ТОВ «САН» була досягнута домовленість про їх надання не пізніше 04.12.2020, однак за повідомленням представника підприємства у телефонному режимі про оскарження наказу від 01.12.2020 за № 1523 у судовому порядку, провести фактичну перевірку у період з 02.12.2020 по 11.12.2020 виявилося не можливим, про що складено відповідний акт зареєстрований в Головному управлінні ДПС у Сумській області від 11.12.2020 № 51/18-28-07-05/31876975.
Від представника позивача надійшла до суду відповіді на відзив, в якій зазначається, що відповідачем не підтверджено правомірність внесення спірного наказу, щодо обігу підакцизних товарів фактична перевірка проводиться виключно щодо наявності ліцензій та свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів. Жодних відомостей щодо наявності підстав проведення фактичної перевірки відповідачем не зазначено.
Зазначає, що посилання відповідача на те, що призначення фактичної перевірки товариства здійснювалося з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального (така ж мета зазначена і оспорюваному наказі), є безпідставними, оскільки таке тлумачення п. п. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПК України повністю нівелює необхідність існування інших передбачених у п. 80.2. ст. 80 ПК України підстав для проведення фактичних перевірок дотримання вимог законодавства в цій сфері. До того ж, реалізація відповідних функцій у визначеній сфері щодо призначення таких перевірок не є безмежною. Такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто, не в будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, така перевірка може бути призначена. Щодо обігу підакцизних товарів фактична перевірка проводиться виключно щодо наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів. Зазначає, що обґрунтовуючи наявність підстав для проведення фактичної перевірки, відповідач не надав у підтвердження своїх слів жодного доказу, окрім доповідної записки від 30.11.2020 року. Стосовно наданої відповідачем доповідної записки від 30.11.2020, звертає увагу суду на те, що відповідно до останньої управлінням податкового аудиту ГУ ДПС у Сумській області повідомляється про необхідність проведення фактичних перевірок, в тому числі і у відповідача (додаток до доповідної), оскільки за результатами аналізу діяльності виявлені можливі порушення порядку проведення розрахунків при реалізації підакцизної продукції, пов`язаних із здійсненням продажу товарів двома або більше платниками податків на одному господарському об`єкті, що мають незначні суми продажів (виторгів), подають звітність про використання реєстраторів розрахункових операцій (фіскальні чеки) з нульовими показниками. При цьому, таку підставу для фактичної перевірки як неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками передбачає п.80.2.4. Податкового Кодексу України, однак, оспорюваний наказ не визначає п.80.2.4 ПК України, як підставу для здійснення фактичної перевірки ТОВ «САН». Жодних відомостей щодо наявності підстав для фактичної перевірки, які визначені в п.80.2.2., 80.2.5., які зазначені в оспорюваному наказі, доповідна записка від 30.11.2020 року не містить, що унеможливлює сприйняття такої доповідної записки як такої, на підставі якої було видано Наказ Головного управління ДПС у Сумській області № 1523 від 01.12.2020 року «Про проведення фактичної перевірки».
Позивач зазначає, що відповідачем не доведено наявність законних підстав для проведення фактичної перевірки позивача, оскільки контролюючим органом не було надано жодних доказів наявності чи отримання ним в установленому законодавством порядку відповідної інформації, яка б надавала йому право на проведення перевірки згідно з пп. 80.2.2, п.п. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, а ні необхідності здійснення саме того виду контролю/перевірки.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Також податковим органом виписано інспекторам, які зазначені в наказі від 01.12.2020 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідні направлення на перевірку від 01.12.2020 №522/18-28-07-05 та № 521/18-28-07-05. Зазначені направлення були отримані директором підприємства 02.12.2020, а також отримано наказ на проведення перевірки, пред`явлено відповідні службові посвідчення, що підтверджується підписом керівника ТОВ «САН» на направленні.
Як зазначає відповідач, підставою для проведення перевірки стала доповідна записка від 30.11.2020 управління податкового аудиту ГУ ДПС в Сумській області про необхідність проведення фактичної перевірки у зв`язку із відсутністю незначною сумою продажу (виторгу) підприємством підакцизних товарів, надання звітності із нульовими показниками.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Отже, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом ГУ ДПС у Сумської області, як податкового органу.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт статті 80 ПК України).
Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
Пунктом 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених в підпунктах 80.2.1-80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Зі спірного наказу від 01.12.2020 №1523 вбачається, що підставою для перевірки відповідачем зазначено підпункти 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, яким передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Тобто, фактична перевірка проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктом 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Відтак, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.
У постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, від 05.11.2018 у справі №803/988/17, від 07.11.2019 у справі №140/391/19, сформульована правова позиція, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Для призначення фактичної перевірки з цих підстав немає необхідності в отриманні інформації про порушення з боку платника податків.
Така сама позиція застосована Верховним Судом у справі №815/1978/18 у постанові від 10.04.2020, від 26.03.2019 року у справі №821/204/16 із аналогічних питань.
Судом встановлено, що згідно змісту заяв по суті справи, підставами для видання спірного наказу контролюючим органом визначено наявність доповідної записки від 30.11.2020, що була зареєстрована в податковому органі до винесення спірного наказу за №815/18-28-07-05-25 від 30.11.2020, та яка свідчить про здійснення торгівлі підакцизними товарами з нульовими показниками, звітує про низькі виторги по РРО та з нульовими показниками.
Посилання позивача в адміністративному позові на норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема щодо права підприємства ознайомитися із підставою проведення позапланового заходу з наданням копії посвідчення на проведення перевірки, суд зазначає, що в даному випадку керівнику підприємства такі документи надані були, що підтверджується матеріалами справи, дана обставина не є підставою для скасування спірного наказу. Таким чином твердження позивача, що не було податковим органом вручено ТОВ «САН» направлення на перевірку керівнику товариства, спростовуються матеріалами справи.
Стосовно відсутності в спірному наказі інформації про підстави для його винесення, суд зазначає, що в даному випадку, підстави винесення наказу в ньому відображені. Відсутність детального відображення змісту інформації, що стала підставою для проведення фактичної перевірки, суд зазначає, що форма та зміст спірного наказу відповідають вимогам п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, а тому дана обставина не є підставою для скасування спірного наказу.
Стосовно посилання позивача на те, що копія наказу була вручена у місці, відмінному від адреси здійснення фактичної перевірки, суд зазначає наступне.
Підпунктом 75.1.3. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п.п. 19-1.1.4. та п.п. 19-1.1.14. п. 19 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, як здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.
Матеріалами справи підтверджується, що до початку проведення фактичної перевірки, директору товариства були пред`явлені направлення на проведення фактичної перевірки, службові посвідчення та вручено копію наказу про проведення фактичної перевірки у повній відповідності до п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.
Стосовно посилання позивача на те, що господарська діяльність за місцем перевірки не здійснюється, суд зазначає, що такі обставини не є підставою для скасування спірного наказу, видання податковим органом наказу про призначення перевірки безпосередньо не порушує права та законні інтереси платника податків, а проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для здійснення повноважень контролюючого органу. Таким чином в разі відсутності господарської діяльності такі обставини повинні бути встановлені під час перевірки та відображені у відповідному акті перевірки.
Враховуючи викладене вище, а також з урахуванням змісту функцій, закріплених в п. п.19 -1.1.14, 19 -1 .1.16, 19-1.1.17 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, обов`язок по виконанню яких покладено на органи державної фіскальної служби, у спірних правовідносинах, контролюючий орган мав беззаперечне право на призначення проведення фактичної перевірки ТОВ «САН».
Крім того, відповідно до ст. 81 Податкового кодексу України, в наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
Як свідчать матеріали справи, оскаржуваний наказ Головного управління ДПС у Сумській області оформлений з дотриманням вимог, встановлених ст. 81 Податкового кодексу України. Вказаний наказ підписаний керівником ГУ ДПС у Сумській області та скріплений печаткою контролюючого органу.
Зазначення в наказі будь-яких додаткових відомостей (фактичних обставин, що стали передумовою для призначення перевірки за цією підставою) законодавством не вимагається.
Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Також, судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, та згідно якої здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Суд зазначає , що призначаючи фактичну перевірку щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального фахівці контролюючого органу вправі здійснювати перевірку виключно з вказаних питань .
Зазначена позиція суду узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду , викладеною в постанові від 22 липня 2020 р. справа № 520/624/2020.
Посилання позивача на позицію Верховного Суду у справах №№ 813/3977/16, 820/4895/18 та 820/4893/18 при вирішенні даної справи суд до уваги не приймає, оскільки в постановах від 05.03.2019 року у справі №820/4893/18 та від 18.12.2018 року у справі №820/4895/18 суд касаційної інстанції зазначив про неможливість визначення в якості підстави для проведення фактичної перевірки доповідну записку з огляду на те, що відсутні докази того, що саме викладені у ній відомості слугували підставою для прийняття оскаржуваного наказу та у ній не зазначено, що у даному випадку податковий контроль необхідно було здійснювати саме у формі фактичної перевірки. У свою чергу, мотивом скасування наказу про проведення перевірки у межах справи №813/3977/16 Верховний Суд у постанові від 18.05.2018 року визначив те, що останній прийнятий поза межами встановленого строку для проведення такого відпрацювання суб`єктів господарювання.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "САН" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу №1523 від 01.12.2020 "Про проведення фактичної перевірки" відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 12.03.2021

Суддя С.М. Гелета