Справа № 128/2270/20
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/2270/20
РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Саєнко О.Б.,

при секретарі Кобенда Ю.О., без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора рядового поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Голуба Дмитра Олександровича про скасування постанови від 18.08.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

01.09.2020 позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області, як адміністративного суду, з вищевказаним позовом, який обґрунтувала тим, що постановоюсерії ЕАМ №2999203 інспектора рядового поліції роти № 2 батальйону 1 Управлінняпатрульної поліції у Вінницькій області Голуба Д.О. 18.08.2020, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн., за порушення правил користування ременями безпеки ( п. 2.3 в ПДР України).

Вважає вищевказану постанову незаконною, оскільки відповідач виносячи спірну постанову не навів належних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення нею адміністративного правопорушення.

Вказує, що у постанові відсутні жодні посилання на докази, як то -фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського чи покази свідків; не зазначено яким чином відповідач дійшов висновку, що вона здійснила умисну (необережну) дію, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, вважає себе невинною, а оскаржувану постанову - необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з упередженістю та порушенням норм матеріального та процесуального права.

Тому просить суд скасувати постанову серії ЕАМ №2999203 від 18.08.2020 винесену відповідачем.

05.10.2020 через канцелярію суду, від представника відповідача Липовської Н.Ю. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.13-17), в якому зазначено, що під час патрулювання 18.08.2020 о 17 год. 59 хв. в м. Вінниця по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 5, поліцейським роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції- відповідачем ОСОБА_2 зупинено автомобіль «Opel Meriva» д.н.з НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 керувала транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки, однак яка була непристебнута ременем безпеки, чим порушила п. 2.3 ( в) ПДР України.

Зазначає, що встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33 та 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАМ № 2999203 за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вважає, що відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його 1 вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015).

Зазначає, що інспектором, як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР України, маючивідповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вказує, що підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було.

Просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

10.11.2020, позивач надала суду заяву (а.с.20) , у якій зазначила, що відповідач 18.08.2020 без її згоди здійснював відеозйомку її та її сім`ї на свій приватний телефон, курячи сигарети з двома напарниками-поліцейськими та завідуючим магазину АТБ № 1163 по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 2-г , відразу після накладення на неї цими ж поліцейськими штрафу в 17 тис. грн. за порушення маскового режиму, який рішенням суду по справі №127/19016/20- скасовано.

Вказує, що своєї добровільної згоди на ведення відеозйомки на свій приватний телефон її та її сім`ї відповідач від неї не отримував та здійснював зйомку всупереч її волі.

Зазначає, що приватний телефон відповідача не може бути доказом по справі, так як приватний телефон - не є технічним засобом чи технічним приладом, що використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також про даний приватний відеозапис не зазначено у постанові, що оскаржується.

Просила суд не долучати вказаний відеозапис до справи, як неналежний та задовольнити її позовні вимоги.

04.09.2020 ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження ( а.с.10).

05.03.2021 позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився по невідомим для суду причинам; 05.03.2021 представник відповідача Липовська Н.Ю. електронною поштою скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, з урахуванням вищевказаного, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не з`явившихся осіб.

Вивчивши позов, відзив на нього , дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, а також наданий відеозапис представником відповідача, суд вважає адміністративний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2999203 від 18.08.2020,судом установлено, що 18.08.2020 о 17 год. 59 хв. в м. Вінниця вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 5, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом автомобілем «Opel Meriva», д.н.з НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та була непристебнута ременем безпеки, чим порушила п. 2.3 в) ПДР України та своїми діями вчинила правопорушення, яке передбачено ч.5 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим на неї відповідачем накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривень. Також з даної постанови судом установлено, що позивач ОСОБА_1 , відмовилась від отримання даної постанови (а.с.5-6).

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як установлено частиною 5 статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До відзиву на позовну заяву представником відповідача надано відеозапис, на якому наявна дати і час зйомки - 18.08.2020, з 17.48 год по 17.52 год., наявна серія пристрою DSJX301824-DC1824, тому суд вважає, хибним твердження позивача, що її працівники поліції знімали на мобільний телефон, оскільки даний запис поліцейським здійснено на нагрудну камеру (відеореєстратор).

Суд, переглянувши даний відеозапис установив, що на ньому дійсно відображено, що 18.08.2020 о 17.48 год. позивач ОСОБА_1 перебуває в автомобілі на водійському сидінні та спілкується з інспектором поліції, вона не пристебнута ременем безпеки, який наявний у даному автомобілі, однак автомобіль зафіксований у стоячому положенні.

Також на запису зафіксовано, як позивач зазначила працівнику поліції, що вона бажає скористатися послугами адвоката за рахунок держави, оскільки вона є матір`ю трьох неповнолітніх дітей, які є особами з інвалідністю, на що відповідач з посилкою на ст.268 КУпАП повідомив позивачу, що він не зобов`язаний призначати їй захисника. Також інспектор повідомив позивача, що відносно неї буде складено постанову за ч.5 ст.121 КУпАП, на що позивач відмовилась від отримання вказаної постанови та попросила скерувати її поштою.

Згідно до положень, викладених в ч.ч.1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім вказаного відеозапису , інших доказів відповідач суду не надав.

Оцінивши поданий відеозапис, суд вважає, що на ньому не зафіксовано, що позивач ОСОБА_1 18.08.2020 о 17.54 год. саме керувала автомобілем «Opel Meriva», д.н.з НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки, - будучи непристебнутою ременем безпеки.

В свою чергу, положення п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху передбачає обов`язок водія: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки, тобто під час руху.

Інших доказів , які б доводили правомірність дій відповідача ані відповідачем, ані його представником- суду не надано.

Тому, суд вважає, що поданий представником відповідача відеодоказ не доводить факту порушення позивачем п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України.

Крім цього , під час розгляду справи на місці зупинки, про притягнення до позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, вона усно заявила клопотання про призначення їй адвоката за рахунок держави з Центру надання безоплатної правової допомоги, оскільки у неї не має можливості оплатити послуги адвоката самостійно, так як на її утриманні перебуває троє дітей, які є особами з інвалідністю, що убачається з дослідженого відеозапису.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В ст.280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищезазначеного, суд вважає, що інспектором не було вжито жодних дій щодо надання водію ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Тому, на думку суду, такі дії інспектора порушують права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і тим самим, свідчать про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що має наслідком скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд констатує, що на підтвердження правомірності та обґрунтованості прийняття оскарженої постанови, матеріали справи не містять жодного доказу, який би доводив вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Відповідач не надавав жодних належних та допустимих доказів, що могли б підтверджувати вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, а відтак її вина є недоведеною; крім цього, інспектором при розгляді справи порушено право особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на правову ( юридичну) допомогу адвоката, що є порушенням ст. 268 КУпАП.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд вважає, що відповідач не надав доказів правомірності оскаржуваної постанови, а тому постанова серії ЕАМ № 2999203, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 51 грн., є незаконною та підлягає скасуванню, а позов до задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки у діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП та ураховуючи, що на момент розгляду цієї справи у суді першої інстанції місцевий загальний суд як адміністративний має повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, Суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18.08.2020 серії ЕАМ №2999203 інспектора рядового поліції роти № 2 батальйону 1 Управлінняпатрульної поліції у Вінницькій області Голуба Дмитра Олександровича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Вінницький районний суд Вінницької області, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Б. Саєнко