Справа № 560/2448/20
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2448/20

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

24 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

представника позивачки: Бабчука В.В.,

представниці відповідача: Федосєєвої Л.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в переведенні, призначенні і виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком державного службовця відповідно до частини 9 статті 37 Закону України "Про державну службу" №3727-ХІІ; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 11.03.2020 №8; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 03.03.2020 пенсію державного службовця згідно з ч.9 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ у розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідках від 03.03.2020 №215, №216, виданих управлінням праці та соціального захисту населення Кам`янець-Подільської РДА Хмельницької області, з урахуванням виплачених сум пенсії по інвалідності ІІ групи. Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 , заявила клопотання про звернення до негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми платежу за один місяць та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України подати звіт про виконання рішення суду

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року позов задоволено частково; визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в переведенні, призначенні і виплаті ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" №3727-ХІІ; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 11.03.2020 №8; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити з 03.03.2020 ОСОБА_1 пенсію за віком, за нормами Закону України "Про державну службу" в розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, враховуючи до розрахунку пенсії виплати, зазначені у довідках управління праці та соціального захисту населення Кам`янець-Подільської РДА Хмельницької області від 03.03.2020 №215 та №216, з урахуванням проведених виплат. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що розмір пенсії позивачки, обчислений за нормами Закону №1058 є більшим, ніж за Законом України №Про державну службу№, тому поновлення ОСОБА_1 пенсії державного службовця є недоцільним. Крім того, позивачці була призначена пенсія до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VІІІ, тому права на призначення пенсії відповідно до вимог ст. 37 Закону № 3723-ХІІ з урахуванням перехідних положень Закону № 889-VІІІ вона немає.

Позивачка у відзиві на апеляційну скаргу заперечила проти її доводів і зазначила, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник позивачки в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представниця відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з 18.02.2005 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності згідно зі статтями 30, 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Наказом №6 від 25.02.2020 ОСОБА_1 звільнена з держаної служби з управління праці та соціального захисту населення Кам`янець-Подільської райдержадміністрації за скороченням штату.

Станом на 01.05.2016 (день набрання чинності Закону України "Про державну службу" № 899-VІІІ) стаж державного службовця ОСОБА_1 становив 19 років 14 днів.

Станом на 03.03.2020 страховий стаж ОСОБА_1 становив 43 роки 11 місяців 14 днів, державної служби - 23 роки 10 місяців 14 днів.

03.03.2020 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення її на пенсію державного службовця за віком.

Згідно з рішенням №98 від 11.03.2020 відповідач відмовив позивачці в призначенні пенсії державного службовця за віком у зв`язку з недоцільністю, а також відмовив у переведенні на цей вид пенсійного забезпечення з урахуванням довідок № 215, №216 від 03.03.2020, виданих управлінням праці та соціального захисту населення Кам`янець-Подільської РДА, у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, встановленого Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (60 років), має страховий стаж понад 40 років, в тому числі понад 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, тому має право на пенсію з урахуванням положень пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII та статті 37 Закону № 3723-XII.

Відмовляючи в задоволенні позову в іншій частині, суд першої інстанції виходив з того, що позовна вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії державного службовця за віком відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про державну службу", не підлягає задоволенню, оскільки спір щодо виплати такої пенсії відсутній, а вимога заявлена передчасно.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті задоволених позовних вимог, виходячи з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до пп.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.9 ст.37 Закону № 3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Таким чином, особи, зазначені в п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII мають право в тому числі і на призначення пенсії по інвалідності.

Згідно з п.3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, особа має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу не призначалася пенсія відповідно до Закону.

Таким чином, положення п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII поширюються на державних службовців, яким на момент набрання чинності Законом № 889-VIII не призначалася пенсія відповідно до Закону № 3723-XII.

В судовому засіданні судом апеляційної інстанції досліджено матеріали пенсійної справи в оригіналі та долучено копії до матеріалів справи (т.2, а.с.62-227).

За документами пенсійної справи ОСОБА_1 з 18.02.2005 року по 16.05.2010 року отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 (т.2, а.с.63).

За заявою від 17.05.2010 року позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (далі - Закон № 3723-ХІІ) з 17.05.2010 року (т.2, а.с.140).

11.10.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII, яким внесено зміни до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Згідно з п. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсії, призначенні до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідно до абз.1 п.4-7 Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

На підставі вищенаведених правових норм з 01.10.2017 року ОСОБА_1 переведено з пенсії, призначеної відповідно до Закону № 3723-XII, на пенсію по інвалідності за нормами Закону України № 1058-IV (т.2, а.с.187-189).

Таким чином, з 17.05.2010 року ОСОБА_1 призначалась пенсія за віком як державному службовцю відповідно до Закону № 3723-ХІІ до набрання чинності Законом № 889-УІІІ, тому підстави для повторного призначення їй пенсії відповідно до вимог ст. 37 Закону № 3723-ХІІ з урахуванням п.10, 12 перехідних положень Закону №889-УІІІ відсутні.

Відповідно до п.13 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з абз.2 п.4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

З урахуванням наведеного, у разі звернення особи виплата пенсії, призначеної відповідно до Закону № 3723-ХІІ, поновлюється у раніше встановленому розмірі.

Згідно з розрахунком пенсії ОСОБА_1 від 06.03.2020 (т.2, а.с.214) загальний розмір пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV з 29.02.2020 складає 2723,01 грн.

Відповідно до розрахунку пенсії за віком до Закону №3723-ХІІ від 06.03.2020, який міститься в матеріалах пенсійної справи позивачки і на підставі якого відповідач прийняв оскаржуване рішення №98 від 11.03.2020, загальний розмір пенсії складає 1638 грн, що є меншим від розміру пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону № 1058-IV.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області обґрунтовано зазначило про недоцільність переведення позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Згідно з позовними вимогами ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплачувати їй з 03.03.2020 пенсію за віком згідно з ч.9 ст. 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідках від 03.03.2020 №215, №216.

Водночас, відповідно до заяви від 03.03.2020 (т.2, а.с.215) позивачка просила перерахувати її пенсію з урахуванням довідок про заробітну плату та документів про стаж. Тобто, у вказаній заяві ОСОБА_1 не заявляла про призначення їй пенсії по інвалідності відповідно до ч.9 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, тому підстави для задоволення заявлених позивачкою позовних вимог відсутні.

З урахуванням встановлених у справі обставин та наявних в матеріалах справи письмових доказів колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення відповідача про відмову ОСОБА_1 у призначенні та переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ з урахуванням довідок № 215, №216 від 03.03.2020 є правомірним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 березня 2021 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.