Справа № 200/109/21-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 р. Справа№200/109/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бєломєстнова О.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05.01.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28а), у якій просить:

- визнати неправомірними дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо обчислення пільгового стажу, врахованого при призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та додатково зарахувати йому періоди роботи: з 09.10.1995 року по 13.10.1998 року на шахті Добропільська до пільгового стажу за Списком №1, а також період військової служби в особливий період з 25.09.2016 року по 09.11.2016 року; з 19.11.2016 року по 14.02.2017 року; з 24.02.2017 року по 13.04.2017 року; з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року; з 01.11.2018 року по 16.05.2019 року; з 08.06.2019 року по 30.07.2019 року; з 12.07.2019 року по 19.12.2019 року; з 30.12.2019 року по 10.03.2020 року; з 20.03.2020 року по 05.06.2020 року; з 07.06.2020 року по теперішній час до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці, тобто до пільгового стажу за Списком №1.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням від 08.12.2020 року № 5776 відповідач відмовив йому у призначенні пенсії. Вказане рішення мотивовано тим, що він має страховий стаж 22 роки 09 місяців 22 днів, в тому числі пільгового підземного стажу за Списком № 1 19 років 05 місяців 14 днів, та ним не надано відомостей про проведення атестації робочих місць. Запропоновано надати уточнюючі довідки за період роботи з 09.10.1995 року по 13.10.1998 року на шахті Добропільська. Проте, пільговий характер його роботи у спірні періоди підтверджуються записами у його трудовій книжці.

Також зазначає, що відповідачем період військової служби в особливий період зараховано тільки 4 роки 3 місяці 14 днів, а не з розрахунку один місяць за три, згідно п.2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року.

Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права та охоронювані законом інтереси. Наведене стало підставою його звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.

29.01.2021 року відповідачем через відділ діловодства та документообігу суду був наданий відзив на адміністративний позов, з якого слідує наступне. До пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 09.10.1995 року по 13.10.1998 року на шахті Добропільська, оскільки заявником не надана довідка, підтверджуюча пільговий характер роботи. За твердженням відповідача, для підтвердження пільгового стажу особа має надати трудову книжку, записи у якій вчинені на підставі наказів, що видані за результатами атестації робочих місць, мають відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення та підтверджувати зайнятість на цих роботах повний робочий день. Надана позивачем трудова книжка таким вимогам не відповідає, тому у даному випадку допускається надання уточнюючої довідки підприємства.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу період військової служби в особливий період з розрахунку один місяць служби за три місяці, відповідач зазначає наступне. Згідно п.2.3 «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530, при обчисленні вислуги років для призначення пенсії (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції. Отже, приписи вказаного положення визначають порядок розрахування стажу для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби. В даному випадку ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії на підставі ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а не з заявою про призначення пенсії за вислугою років як особі, звільненій з військової служби, що в свою чергу свідчить про неможливість застосування правових норм вказаного положення для розрахунку пільгового стажу позивача.

У зв`язку з наведеним просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

03.02.2021 року позивачем через відділ діловодства та документообігу суду була надана відповідь на відзив, зміст якої є аналогічному змісту позовної заяви.

10.02.2021 року відповідач засобами електронного зв`язку надав заперечення на відповідь на відзив, зміст якого є аналогічному змісту відзиву на позовну заяву.

Дослідивши подані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 05.09.2000 року.

Відповідач Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є територіальним органом Пенсійного фонду України, який у спірних відносинах здійснює владні управлінські функції, що передбачені розділом VI Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року N1058-IV (далі - Закон №1058), п.п. 7, 8 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2.

Судом встановлено, що 07.12.2020 року позивач звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 5776 про призначення пенсії відповідно ч.3 ст.114 Закону №1058.

До заяви позивач надав: трудову книжку НОМЕР_3 ; диплом НОМЕР_4 ; військовий квиток НОМЕР_5 ; посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_6 ; довідки про безпосередню участь особи в АТО, видані Військовою частиною НОМЕР_7 № 1547 від 08.06.2018 року, № 3046 від 22.11.2019 року № 3021, № 3022, № 3023 від 25.11.2020 року, № 300 від 27.11.2020 року; посвідчення донора № НОМЕР_8 від 05.01.2017 року; довідку про підтвердження наявного трудового стажу, видану ВСП Шахтоуправління Добропільське ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля № 417 від 04.12.2020 року; посвідчення про навчання на курсах № 4126 23.11.1995, № 74 від 25.07.2001, № 3223 від 12.08.2003 року; паспорт та довідку про ідентифікаційний номер.

Рішенням відповідача № 5776 від 08.12.2020 року позивачу відмовлено в призначенні вказаної пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (25 років).

У вказаному рішенні зазначено, зокрема, про те, що до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 09.10.1995 року по 13.10.1998 року на шахті Добропільська, оскільки останнім не надана довідка, підтверджуюча пільговий характер роботи. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 9 місяців 22 дні, у тому числі стаж роботи в підземних умовах ст.14-24 5 років 7 місяців 11 днів, ст.14-20 9 років 6 місяців 14 днів, військова служба в особливий період 4 роки 3 місяці 18 днів, в загальній кількості підземний стаж складає 19 років 5 місяців 14 днів.

Не погодившись із даними діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Законом №1058 визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Відповідно до статті 1 цього закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ч.3 ст. 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 щодо спірного періоду з 09.10.1995 року по 13.10.1998 року наявні такі записи:

09.10.1995 року прийнятий на шахту Добропільська учнем горноробочого підземного з повним робочим днем в шахті;

24.11.1995 року переведений горноробочим другого розряду підземним з повним робочим днем в шахті;

13.10.1998 року звільнений згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Відповідач не заперечує, що вказані посади належать до Списку № 1.

Суд вважає за доцільне зазначити, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-ІV, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача у період з 09.10.1995 року по 13.10.1998 року, що надає право включення вищевказаного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 127/9289/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Окрім того, суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Як вже зазначалось судом, згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд звертає увагу, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а. При цьому Верховний суд відступив від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Суд звертає увагу, що у відповідності до положень пункту 20 Порядку № 637 підставою для надання уточнюючої довідки є відсутність у трудовій книжці особи відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Разом з цим відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, не надав оцінки відомостям наявним у трудовій книжці позивача та не зазначив які саме відомості не містить трудова книжка позивача, та які мають бути підтверджені уточнюючою довідкою.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу період роботи позивача з 09.10.1995 року по 13.10.1998 року на шахті Добропільська.

Крім того, беручи до уваги те, що відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу була викладена в рішенні № 5776 від 08.12.2020 року та керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне відновити порушене відповідачем право позивача на пенсію шляхом скасування вказаного рішення.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправними дії відповідача щодо обчислення пільгового стажу, охоплюється визнанням протиправності та скасуванням зазначеного рішення.

Стосовно позовних вимог щодо не зарахування до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах періоди військової служби в особливий період з 25.09.2016 року по 09.11.2016 року; з 19.11.2016 року по 14.02.2017 року; з 24.02.2017 року по 13.04.2017 року; з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року; з 01.11.2018 року по 16.05.2019 року; з 08.06.2019 року по 30.07.2019 року; з 12.07.2019 року по 19.12.2019 року; з 30.12.2019 року по 10.03.2020 року; з 20.03.2020 року по 05.06.2020 року; з 07.06.2020 року по теперішній час з розрахунку один місяць служби за три місяця, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу третього пункту 6 Постанови КМУ від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток 2).

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ від 17.07.1993 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі - Постанова КМУ № 393) встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.

Відповідно до пункту 3 Постанови КМУ № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

Як раніше зазначено, до заяви про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058-IV позивачем було додано, зокрема: посвідчення учасника бойових дій УБД № 049438; довідки про безпосередню участь особи в АТО, видані Військовою частиною НОМЕР_7 № 1547 від 08.06.2018 року, № 3046 від 22.11.2019 року № 3021, № 3022, № 3023 від 25.11.2020 року, № 300 від 27.11.2020 року.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені Законом України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Статтею 2 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413(далі - Порядок № 413).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Згідно абзацу 7 підпункту1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.

Вказана правова позиція узгоджуються з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17) та 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а.

Судом встановлено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 від 11.01.2017 року позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_7 з 21.09.2016 року, що підтверджується довідкою № 3021 від 25.11.2020 року.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військової частини НОМЕР_7 за № 1547 від 08.06.2018 року, солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 25.09.2016 року по 09.11.2016 року; з 19.11.2016 року по 14.02.2017 року; з 24.02.2017 року по 13.04.2017 року; з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності Україні в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей в складі військової частини НОМЕР_7 . Підстава: накази командира в/ч НОМЕР_7 , витяги з наказі керівників: штабу АТО, секторів АТО, ОТУ.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військової частини НОМЕР_7 за № 3023 від 25.11.2020 року, старший солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 01.11.2018 року по 16.05.2019 року; з 08.06.2019 року по 30.07.2019 року; з 12.07.2019 року по 19.12.2019 року; з 30.12.2019 року по 10.03.2020 року; з 20.03.2020 року по 05.06.2020 року; з 07.06.2020 року по теперішній час безпосередньо приймає участь у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період зазначених заходів в складі в/ч НОМЕР_7 . Підстава: витяги з наказів командувача ОС/командирів ОТУ, в/ч НОМЕР_7 .

Водночас, з розрахунку стажу форми РС право вбачається, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди прийняття участі позивачем у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях з 14.07.2016 року по 31.10.2020 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, що свідчить про порушення Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області вищезазначених норм законодавства.

Таким чином, суд доходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди прийняття участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях один місяць служби за три з 14.07.2016 року по 09.11.2016 року; з 19.11.2016 року по 14.02.2017 року; з 24.02.2017 року по 13.04.2017 року; з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року; з 01.11.2018 року по 16.05.2019 року; з 08.06.2019 року по 30.07.2019 року; з 12.07.2019 року по 19.12.2019 року; з 30.12.2019 року по 10.03.2020 року; з 20.03.2020 року по 05.06.2020 року; з 07.06.2020 року по 31.10.2020 року.

Разом з тим, позивач просить суд зарахувати до його страхового стажу періоди прийняття участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях один місяць служби за три з 25.09.2016 року по 09.11.2016 року; з 19.11.2016 року по 14.02.2017 року; з 24.02.2017 року по 13.04.2017 року; з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року; з 01.11.2018 року по 16.05.2019 року; з 08.06.2019 року по 30.07.2019 року; з 12.07.2019 року по 19.12.2019 року; з 30.12.2019 року по 10.03.2020 року; з 20.03.2020 року по 05.06.2020 року; з 07.06.2020 року по теперішній час.

Таким чином, позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу позивача періоду з 01.11.2020 року по теперішній час не підлягають задоволенню, оскільки даний період не розглядався відповідачем під час винесення рішення № 5776 від 08.12.2020 року. Тому суд не може надавати оцінку діям відповідача на майбутнє.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Разом з тим, суд не досліджував у повній мірі, чи дотримано позивачем усіх інших умов для призначення йому пільгової пенсії. Тому суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду, згідно з якими спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового та страхового стажу позивача.

З метою повного захисту порушеного права позивача, суд прийшов до висновку, що підлягає визнанню протиправним та скасування рішення відповідача № 5776 від 08.12.2020 року про відмову в призначенні пенсії позивачу, а порушені права підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 5776 від 07.12.2020 року про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з зарахуванням:

до пільгового стажу періоду роботи з 09.10.1995 року по 13.10.1998 року на шахті Добропільська;

до страхового стажу періоди прийняття участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях один місяць служби за три з 14.07.2016 року по 09.11.2016 року; з 19.11.2016 року по 14.02.2017 року; з 24.02.2017 року по 13.04.2017 року; з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року; з 01.11.2018 року по 16.05.2019 року; з 08.06.2019 року по 30.07.2019 року; з 12.07.2019 року по 19.12.2019 року; з 30.12.2019 року по 10.03.2020 року; з 20.03.2020 року по 05.06.2020 року; з 07.06.2020 року по 31.10.2020 року.

Зважаючи на наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, а також тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету України у розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 5776 від 08.12.2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28а) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) № 5776 від 07.12.2020 року про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з зарахуванням:

- до пільгового стажу періоду роботи з 09.10.1995 року по 13.10.1998 року на шахті Добропільська;

- до страхового стажу періоди прийняття участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях один місяць служби за три з 14.07.2016 року по 09.11.2016 року; з 19.11.2016 року по 14.02.2017 року; з 24.02.2017 року по 13.04.2017 року; з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року; з 01.11.2018 року по 16.05.2019 року; з 08.06.2019 року по 30.07.2019 року; з 12.07.2019 року по 19.12.2019 року; з 30.12.2019 року по 10.03.2020 року; з 20.03.2020 року по 05.06.2020 року; з 07.06.2020 року по 31.10.2020 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України судові витрати за сплату судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Повний текст судового рішення складено 11 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.