Справа № 761/21394/20
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/89/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Буцан Р.О.,

за участі

позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Кравченя Олександра Адамовича, Департаменту патрульної поліції, третя особа: Шевченківський ВДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, зважаючи на наступне. 04.01.2020 р. о 15 год. 31 хв. інспектором роти № 7 батальйону № 3 УПП в м. Києві капітаном Кравченя О.А. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425,00 грн. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. 04.01.2020 р. позивача було звинувачено в тому, що він керував транспортним засобом в якому не працюють задні стоп сигнали. Справа була розглянута за місцем зупинки, що суттєво порушило права водія, який не міг належним чином скористатися можливістю надати пояснення, докази, скористатися правовою допомогою. Таким чином, відповідач проігнорував положення ст. 33 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи. За таких обставин ОСОБА_2 просить суд скасувати постанову № 1937548 від04.01.2020 р. винесену інспектором роти № 7 батальйону № 3 УПП в м. Києві капітаном Кравченя Олександром Адамовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, за наявних правових підстав та доказів, що свідчать про порушення закону відповідачем винести окрему ухвалу суду та направити її за належністю до Управління патрульної поліції та прокурору м. Києва - для належного реагування та притягнення згідно вимог чинного законодавства України посадову особу державної установи інспектора 7 роти 3 батальйону УПП в м. Києві капітана Кравченя Олександра Адамовича.

22.10.2020 р. у даній справі було відкрито провадження та з урахуванням положень КАС України вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні за участі позивача до участі у справі залучено співвідповідача Управління патрульної поліції, відповідно до вимог ст. 48 КАС України.

Представником Департаменту патрульної служби направлено в адресу суду відзив на позов. Разом з тим, беручи до уваги ту обставину, що копія ухвали суду про залучення співвідповідача та копія позовної заяви з додатками, як свідчать матеріали справи отримана 18.01.2021 р., а відзив на позов направлено 05.02.2021 р., клопотання про поновлення строку подачі заяви по суті справи не було подано, суд вважає за можливе не приймати його до розгляду.

Інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Кравченя О.А. не скористався правом надати відзив на позовну заяву.

Представник Шевченківського ВДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві пояснення по суті справи в адресу суду не направив.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Наголосив, що інспектор фактично не навів причину зупинки транспортного засобу, водій якого не порушував Правил дорожнього руху. Також відповідачем не надано доказів на підтвердження порушень ПДР з боку позивача.

Відповідачі, їх представники, представник третьої особи в судове засідання не прибули, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Причини неявки не повідомляли. Заяв та клопотань від них в адресу суду не надходило.

Вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши докази за їх місцезнаходженням, та надавши наявним доказам належну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині вимог щодо скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності до Департаменту патрульної поліції, виходячи з наступного.

Встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Кравченя О.А.04.01.2020 р. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеку дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відповідно до якої ОСОБА_2 було притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як свідчить вказана постанова, 04.01. 2020 р. водій, керував в м. Києв о вул. Ю. Іллєнка,25 транспортним засобом «Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 у якого не працюють задні стоп сигнали та показники поворотів та на вимогу працівників поліції не пред`явив відповідні документ, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та причепу, полісу ОСЦПВВНТЗ, чим порушив п. 2.1 б ПДР.

Так, відповідно до п. 2.1 б ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено обов`язок зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач зазначає, що інспектором порушено положення КУпАП, оскільки оскаржувана постанова винесена без розгляду справи по суті, крім того, позивач не мав можливості скористатися правами, передбаченими чинним законодавством України.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП.

За ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам ч. 4 ст. 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушенням ПДР на місці вчинення правопорушення, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 № 524/9827/16-а.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395,постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268КУпАП.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені ст.252 КУпАП України - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію України» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

За змістом ст.32 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Разом з тим, як свідчить відеозапис, розташований позивачем в мережі YOUTUBE, підстави вважати, що поліцейський поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, як це визначено ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» відсутні.

За відсутності встановлених ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав для зупинення транспортного засобу позивача, вимога щодо пред`явлення ним передбачених у п.2.1 Правил дорожнього руху документів не може вважатись законною.

Таким чином, доводи позивача, що він не порушував Правил дорожнього руху й зупинка транспортного засобу відбулася безпідставно, відповідачем належними і допустимими доказами не спростовано.

Необхідно звернути увагу і на роз`яснення Пленум Верховного Суду України надані постанові від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (п. 24) роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які стали підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності

Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Разом з тим, матеріали справ не містять доказів, не було їх отримано і під час розгляду справи, що у ОСОБА_2 було відібрано пояснення щодо подій, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови або надано оцінку іншим доказам, які відповідають вимогам ст. 251КУпАП.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Позивач вказує, і це не було у встановленому порядку спростовано, що він не мав можливості скористатися правом на допомогу фахівця в галузі права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ознайомитись з матеріалами справи, що є порушенням розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України з наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищенаведене, обставини встановлені в судовому засіданні, приписи ст. 286 КАС України, вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в частині вимог до Департаменту патрульної поліції, оскільки висновки Касаційного адміністративного суду Верховного Суду викладені у постанові від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16-а свідчать про те, що особа - у даному випадку інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Кравченя О.А. перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Отже в задоволенні вимог до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Кравченя Олександра Адамовича має бути відмовлено.

Зважаючи на викладене та керуючись Конституцією України, ст. ст. 77, 242, 250, 286, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, ст.ст. 9, 122, 251, 247,258, 280 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Кравченя Олександра Адамовича, Департаменту патрульної поліції, третя особа: Шевченківський ВДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити в частині вимог до Департаменту патрульної поліції.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1937548 від 04.01.2020 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя