Справа № 520/11082/2020
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 березня 2021 року

м. Київ

справа № 520/11082/2020

адміністративне провадження № К/9901/3298/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною постанови та її скасування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, в якому просив суд:

- зупинити звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 61952552;

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61952552 від 30 квітня 2020 року;

- стягнути з приватного виконався виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. судові витрати на сплату судового збору у розмірі 840, 80 гривень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

26 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною подано до Верховного Суду касаційну скаргу .

Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку із зазначенням інших підстав поновлення строку та належних доказів для його поновлення та документу про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, скаржницею подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надано документ про сплату судового збору.

Заява про поновлення строків на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року скаржниця не отримувала, а дізналась про нього з Єдиного державного реєстру судових рішень 19 січня 2021 року. Крім того, в обґрунтування підстав поновлення строку на касаційне оскарження скаржник посилається на практику ЄСПЛ та висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18 щодо поновлення пропущених строків на апеляційне чи касаційне оскарження судових рішень.

Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

При цьому, відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

ЄСПЛ зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», № 11681/85).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (§ 34 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка і Шереметьєв проти України», № 17160/06 та № 35548/06).

Відповідно до статті 2 Закону України від 22.12.2005 № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» (далі - Закон № 3262-IV) усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр), що є автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. До Реєстру вносяться всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі (стаття 3 Закону № 3262-IV).

Відповідно до частин першої та другої статті 4 Закону № 3262-IV судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, від 26 квітня 2007 року, «Трух проти України», заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Судові рішення апеляційного суду, у тому числі щодо відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду, були своєчасно оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року оприлюднена 25 листопада 2020 року.

Крім того, доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції обов`язку суду щодо своєчасного направлення копій судових рішень учасникам справи, не можна вважати поважними підставами поважності пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки скаржник не надає будь-яких належних доказів порушення апеляційним судом порядку вручення/надсилання оскаржуваної постанови(довідка суду, тощо).

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Водночас, суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічний застосовано Верховним Судом в ухвалах від 17 квітня 2018 року у справі № 9901/473/18, від 11 березня 2019 року у справі № 9901/95/19, від 08 квітня 2019 року у справі № 9901/138/19 та від 03 червня 2019 року у справі № 640/3940/19.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Водночас у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження скаржником повторно зазначено доводи, яким було надано оцінку при залишенні касаційної скарги без руху та не наведено належних обґрунтувань поважності причин пропуску такого строку, як і не надано належних доказів поважності причин пропуску такого строку.

Щодо посилання скаржника на висновки, викладені у постанові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки у вказаній справі надавалася оцінка правомірності застосування судом пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України при поверненні позовної зави позивачу, оскільки позов підписано особою, яка не має права її підписувати.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для визнавання поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та підстави для поновлення такого строку.

Станом на 11 березня 2021 року інших документів на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02 лютого 2020 року не надходило.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 329, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною строку на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною постанови та її скасування.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: Л.О. Єресько

В.М. Соколов