Справа № 234/755/21
Суддя: Чернобай А. О.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/755/21
Провадження № 2-а/234/55/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Чернобай А.О.,

секретар судового засідання Максимова В.В.,

справа № 234/755/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України Східного регіонального управління Харківського Прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила скасувати постанову СхРУ № 073610 від 14.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.204-2 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн та закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.204-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Позовна заява мотивована тим, що постановою заступника начальника віпс (тип А) впс «Дергачі» Грінченко А.І. СхРУ № 073610 від 14.01.2021 року позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП. Позивач вважає, що вказана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, оскільки в порушення вимог ст.268 КУпАП розгляд справи відбувся без її присутності, а також її не було ознайомлено з її правами та обов`язками. У постанові відсутні посилення на жоден з доказів, а посилання на її пояснення є незаконними, оскільки позивачка не надавала жодних пояснень, так як розгляд справи відбувся без її участі.

Ухвалою судді від 29.01.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України Східного регіонального управління Харківського Прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без руху.

Ухвалою судді від 17.02.2021 року відкрито провадження в справі, справа призначена до розгляду з повідомленням (викликом) сторін.

Сторонам надіслано копію ухвали про відкриття провадження в справі, а відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву.

У визначений в ухвалі строк відповідач відзив не подав, будь-яких заяв з обґрунтовуванням поважності причин неподання відзиву до суду не надходило, що за змістом ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфікується судом, як визнання позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється відповідно ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на котрі посилався позивач як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить о таких висновків.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.7 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України передбачено зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є внутрішньо переміщеною особою та має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № 1426/10974 від 28.11.2014 року (а.с. 5-7).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 14.01.2021 року СхРУ № 073610, яка винесена заступником начальника віпс (тип А) впс «Дергачі» Грінченко А.І., позивача ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1700 грн. (а.с. 4)

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 14.01.2021 року о 23-10 годин в пункті пропуску «Гоптівка», на вхід в Україну прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено громадянку України ОСОБА_1 , яка пояснила, що вона виїхала до тимчасово окупованої території Донецької області 09.03.2020 року через КПВВ «Зайцеве», а 14.01.2021 року перетнула державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка». Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018 року, порушила порядок виїзду з тимчасово окупованої території України, тобто скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Згідно положень ст.ст. 6, 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій встановлюється відповідно до цього Закону.

В`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 3 Порядку виїзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2019року №815, в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Контрольні пункти функціонують без вихідних, цілодобово. Пропуск осіб, транспортних засобів та товарів через такі пункти здійснюється відповідно до режиму їх функціонування, встановленого Командувачем об`єднаних сил. Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону. Рух автомобільного транспорту в межах контрольованої території від контрольних пунктів до лінії розмежування та у зворотному напрямку здійснюється лише дорожніми коридорами (автомобільними). Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено. Об`їзні шляхи навколо дорожніх коридорів (автомобільних та на залізничному транспорті) за рішенням Командувача об`єднаних сил ліквідуються (перекриваються). За рішенням Командувача об`єднаних сил у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у випадках, передбачених законодавством, можуть встановлюватися додаткові обмеження та/або заборони переміщення осіб, не залучених до проведення таких заходів, транспортних засобів та товарів. Виконання законних вимог уповноважених службових осіб військових формувань, правоохоронних та інших державних органів, яких залучено до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та які здійснюють контроль в`їзду/виїзду, є обов`язковим для всіх осіб, які в`їжджають на тимчасово окуповані території та виїжджають з таких територій.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 51 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, які б поза розумним сумнівом доводили її вину, відсутні.

Як свідчить зміст оскаржуваної постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, про незаконний перетин ОСОБА_1 державного кордону України з тимчасово окупованих територій України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка» посадова особа прикордонної служби дізналася під час складання постанови від 14.01.2021 зі слів самої ОСОБА_1 . І лише ці пояснення, не підтверджені жодним доказом, були покладені в основу обвинувачення. Разом з тим, сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

Як вбачається з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року К 9 по. справі № 215/5304/16-а (2-а/215/47/17) притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування усіх обставин вчинений нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності не достатньо лише встановлення факту вчинення нею порушення, оскільки застосування передбачених нормами КУпАП заходів впливу, можливе лише за умови відсутності обставин, визначених статтями 17, 247 КУпАП та у разі, якщо вина особи повністю, доведена належними та допустимими доказами.

Оскільки доказів, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, не встановлено, і відповідачем не доведено перед судом порушення ОСОБА_1 порядку в`їзду на тимчасово окуповану території України 09.03.2020 року через КПВВ «Зайцеве» та перетину 14.01.2021 року державного кордону з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка», постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 204-2 ч.1 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Крім того, відповідач не подав до суду належні і допустимі докази на підтвердження правомірності дій по ухваленню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дотриманню порядку складання цієї постанови, роз`яснення прав та ознайомлення з нею, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, і на спростування даного позову.

Відтак, відповідачем не спростовано обставини, які ставлять під сумнів правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 454 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.1).

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 134, 139, 241- 246, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України Східного регіонального управління Харківського Прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову від 14.01.2021 року СхРУ № 073610, винесену заступником начальника віпс (тип А) впс «Дергачі» Грінченко А.І., щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної прикордонної служби України Східного регіонального управління Харківського Прикордонного загону на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , судові витрати у розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Краматорського міського суду А.О. Чернобай