Справа № 826/17591/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 березня 2021 року

м. Київ

справа № 826/17591/18

адміністративне провадження № К/9901/7613/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі позовом ОСОБА_1 до Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича, треті особи - Міністерство закордонних справ України, Держана казначейська служба України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича про:

- визнання протиправною бездіяльності Міністра закордонних справ щодо не здійснення особистого прийому з ОСОБА_1 у дні, визначені графіком прийому громадян МЗС України;

- зобов`язання Міністра закордонних справ провести особистий прийом з ОСОБА_1 у зручний для обох сторін час та день;

- компенсацію з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди на суму 963,50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства закордонних справ України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 березня 2019 року залучено до участі у справі Міністерство закордонних справ України та Державну казначейську службу України в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Міністра закордонних справ щодо не здійснення особистого прийому ОСОБА_1 24 квітня 2018 року;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань МЗС України на користь ОСОБА_1 понесену ним матеріальну шкоду в розмірі 956,20 грн.

У задоволенні іншої частини позовних відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року апеляційну скаргу Міністра закордонних справ задоволено повністю, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково - рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року скасовано в частині задоволених позовних вимог та прийнято в указаній частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року залишено без змін.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду 18 грудня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій останній просив:

« 1. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2019 року скасувати.

2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року про задоволення клопотання відповідача про поновлення відповідачу терміну на апеляційне оскарження судового рішення скасувати.

3. Ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 23 вересня 2019 року скасувати.

4. Відмовити відповідачу у відкритті апеляційного провадження на підставі частини 1 пункту 4 статті 299 КАС України.

5. Рішення окружного адміністративного суду імені Клімкіна від 08 липня 2019 року змінити, яким зобов`язати Міністра закордонних справ України провести особистий прийом з ОСОБА_1 у зручний для обох сторін час та день. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_3 (Відповідано до стандарту №13616 Міжнародної організації зі стандартизації ISO і Європейського комітету з банківських стандартів ECBS мої банківські реквізити є наступні Одержувач ОСОБА_1 Рахунок № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 понесені мною витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства закордонних справ України.».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 січня 2021 року заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 363, 364 КАС України, а саме - пропущено тридцятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин а також не наведені нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення та не додано документ про сплату судового збору, а також копії заяви відповідно до кількості учасників справи.

Апелянту було надано строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, яку ним отримано 10 січня 2021 року.

На виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції 15 січня 2021 року направлено клопотання «Щодо виконання ухвали від 04 січня 2021 року», до якого додано, зокрема, один примірник заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, чим усунуто недоліки заяви в частині необхідності надання копій заяви відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року повернуто без розгляду.

01 березня 2021 року ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу.

У касаційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції підставою залишення без руху заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами оскільки дана заява не відповідала вимогам ст. ст. 363, 364 КАС України, а саме - пропущено тридцятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин; у ній не наведені нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, до заяви не додано документ про сплату судового збору, а також копії заяви відповідно до кількості учасників справи.

Скаржником на виконання ухвали суду апеляційної інстанції подано клопотання щодо виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху.

Надаючи правову оцінку поданому клопотанню суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вперше подана у березні 2020 року заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повернута ОСОБА_1 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у зв`язку з неусуненням недоліків, визначених в ухвалі від 19 березня2020 року, копію якої було отримано позивачем 08 жовтня 2020 року. Водночас, вдруге із указаної заявою ОСОБА_1 звернувся 14 грудня 2020 року, тобто більш ніж через два місяці з моменту отримання 08 жовтня 2020 року вперше поданої у березні 2020 року заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що у клопотанні про поновлення строків окрім висловлювань щодо незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді-доповідача у цій справі позивачем не наведено жодних доводів на підтвердження неможливості звернення (повторного звернення) із указаною заявою протягом встановленого п. 1 ч. 1 ст. 363 КАС України тридцятиденного строку. Як і не вказано ОСОБА_1 на причини, що унеможливили повторне подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами невідкладно після отримання ухвали про повернення вперше поданої.

Згідно ч. 3 ст. 366 КАС України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 366 КАС України крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Отже, особа, зацікавлена у перегляді остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для своєчасної реалізації такого права, використовувати у повному обсязі усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

При цьому, Верховний Суд, при прийнятті судових рішень, керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03.04.2008).

Процедура ж скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01, §27, 28, ЄСПЛ, 18.11.2004).

Відтак, встановлення законом процесуальних строків, в тому числі й для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, скаржником у клопотанні не наведено аргументів та доводів, які б свідчили про існування поважних причин пропуску строку звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи, що зміст оскаржуваної ухвали та доводи на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчить про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі позовом ОСОБА_1 до Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича, треті особи - Міністерство закордонних справ України, Держана казначейська служба України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді Л.О. Єресько

В.М. Соколов