Справа № 826/1228/18
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Київ № 826/1228/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва (далі - позивач або КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач або ГУ ДФС у м. Києві), у якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 02.10.2017 про збільшення Комунальному підприємству "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва" суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 432 679,00 грн.

- скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 02.10.2017 про збільшення Комунальному підприємству "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва" суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на 412 303,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані безпідставністю висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 15.09.2017 №362/26-15-14-02-03/5446166 про результати документальної планової виїзної перевірки КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Вастон» (далі - ТОВ «Вастон»).

Позивач стверджує, що правомірно сформував дані бухгалтерського та податкового обліку за наслідками взаємовідносин з ТОВ «Вастон», господарські операції з вказаним контрагентом підтверджені належним чином складеними первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяги спірних операцій, зокрема, податковими та видатковими накладними, документами, що підтверджують поставку товару.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що викладені в акті перевірки висновки контролюючого органу про безтоварність фінансово-господарських операцій з вказаним контрагентом є необґрунтованими, а прийняті за результатами розгляду акта перевірки податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов зазначив, що посадові особи контролюючого органу при проведенні перевірки позивача та оформленні її результатів діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими.

Звертає увагу суду, що у ході перевірки позивача були виявлені обставини, які дають підстави вважати, що господарські операції позивача з контрагентом в охоплений перевіркою період були вчинені виключно з мотивів мінімізації податкових зобов`язань. Зокрема, за наявною у податкового органу інформацією, контрагент позивача має ознаки фіктивності та задіяний у схемах формування необґрунтованої податкової вигоди третім особам.

З урахуванням викладеного контролюючий орган вважає, що позивач протиправно сформував податковий кредит, що мав вплив на формування показника від`ємного значення ПДВ.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому зауважив, що ураховуючи зміст господарських операцій позивача з ТОВ «Вастон», умови укладеного між ними договору поставки, позивач під час перевірки надав відповідачу належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт здійснення господарських операцій з поставки та їх реальний характер, що дають право позивачу на включення сум ПДВ до податкового кредиту, з огляду на що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є безпідставними та підлягають скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 18.09.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 у справі №826/1228/18 скасовано, та направлено справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

За результатом автоматизованого розподілу справу №826/1228/18 передано на розгляд судді Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 адміністративну справу №826/1228/18 прийнято до провадження, вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 09.09.2020 уповноважені представники сторін заявили клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Приймаючи до уваги подані уповноваженими представниками сторін клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження, ураховуючи те, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, у витребуванні додаткових доказів суд прийшов до висновку здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2020 постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

На адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про заміну первісного відповідача на правонаступника, у якому представник відповідача просив суд замінити первісного відповідача Головне управління ДФС у м. Києві на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 затверджено положення про Державну податкову службу України та Державну митну службу України.

21.08.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 682-р «Питання Державної податкової служби», згідно з яким погоджено з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., №26, ст.900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

28 серпня 2019 року Державною податковою службою України прийнято наказ № 36 «Про початок діяльності Державної податкової служби України», згідно з яким розпочато виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 12.07.2019 № 14 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС», затверджено положення, зокрема про Головне управління ДПС у м. Києві.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.07.2019 внесено запис в Єдиному державному реєстрі про державну реєстрацію Головного управління ДПС у м. Києві як юридичної особи.

Таким чином судом встановлено, що Головне управління ДПС у м. Києві є правонаступником Головного управління ДФС у м. Києві.

У свою чергу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова №893) Кабінет Міністрів України постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, у тому числі Головне управління ДПС у м. Києві.

Згідно абзацу 3 пункту 2 Постанови №893 територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються.

Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи (пункт 3 Постанови № 893).

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Наказ № 529) утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, у тому числі Головне управління ДПС у м. Києві.

Згідно наказу Державної податкової служби України від 24.12.2020 №755 «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 №529, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови №893, розпочато з 01.01.2021.

Крім того, з метою реалізації Постанови №893 та враховуючи наказ Державної податкової служби України від 30.09.2020 № 529, Державною податковою службою України видано наказ від 12.11.2020 № 643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» та регламентовано, що кожен територіальний орган ДПС, утворений як її відокремлений підрозділ, є правонаступником майна, прав та обов`язків відповідного територіального органу ДПС, що ліквідується.

У частині самопредставництва визначено, що територіальний орган ДПС з метою організації своєї діяльності забезпечує самопредставництво ДПС та ГУ ДПС у судах через начальника ГУ ДПС, а також без окремого доручення Голови ДПС та начальника ГУ ДПС через їхніх заступників, державних службовців підрозділів до функціональних повноважень яких належить представництво в судах інтересів ГУ ДПС відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують самопредставництво інтересів ДПС та ГУ ДПС в судах без окремого доручення Голови ДПС та начальника ГУ ДПС.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.10.2020 внесено рішення №011086626 засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Таким чином, з 22.10.2020 Головне управління ДПС у м. Києві перебуває у стані припинення, а повноваження та функції даного органу передано до Державної податкової служби України.

Водночас, 30.09.2020 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №008085321 про створення Головного управління ДПС у м. Києві в якості філії (іншого відокремленого підрозділу) у складі Державної податкової служби України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для заміни як сторони у справі Головного управління ДФС у м. Києві на територіальний орган ДПС, утворений як її відокремлений підрозділ, Головне управління ДПС у м. Києві ().

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» як юридична особа зареєстроване 05.10.1998 (номер запису: 1 001380), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид діяльності за КВЕД: допоміжне обслуговування наземного транспорту (52.21).

У період з 28.07.2017 по 08.09.2017 (термін проведення перевірки продовжувався з 28.08.2017 по 08.09.2017) Головним управлінням ДФС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014по 31.03.2017, валютного - за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 по 31.03.2017.

Результати перевірки оформлені актом від 15.09.2017 №362/26-15-14-02-03/5446166.

В акті перевірки стверджується про порушення КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва:

- п.138.2 ст. 138, п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 251 422,00 грн., в тому числі за 2014 рік на суму 251 422,00 грн.;

- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.1 п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України та п. 5 П (С) БО 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 150 551,00 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 150 551,00 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 388 274,00 грн., у тому числі по періодах: червень 2014 року на суму 9903,00 грн., липень 2014 року на суму 32228,00 грн., серпень 2014 року на суму 39107,00 грн., вересень 2014 року на суму 21810,00 грн., жовтень 2014 року на суму 109 993,00 грн., листопад 2014 року на суму 11 692,00 грн., грудень 2014 року на суму 44 781,00 грн., січень 2015 року на суму 94 914,00 грн., лютий 2015 року на суму 23 846,00 грн.

Такі висновки податковий орган пов`язує з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Вастон». На думку відповідача, операції між ТОВ «Вастон» та КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва були направлені не на досягнення взаємної вигоди, а на безпідставне формування податкового кредиту з податку на додану вартість останнім, в результаті чого КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Вастон».

На обґрунтування правомірності таких висновків податковий орган в акті перевірки зазначив, що під час перевірки було встановлено невідповідність придбаного та реалізованого товару у вищезазначеного постачальника; відсутність інформації щодо фізичного переміщення (перевезення) товарів як то товарно-транспортні накладні, які визначають взаємовідносини між вантажовідправниками, вантажоодержувачами та автотранспортними підприємствами і організаціями, відсутність будь-якої інформації про наявність складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Крім того контролюючий орган зазначає про наявність кримінальної справи № від 12.04.2016, за фактом скоєння злочину, передбаченого частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України, відносно директора контрагента позивача - ТОВ «Вастон», яка у ході досудового розслідування повідомила, що не має ніякого відношення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Вастон» та вказала на те, що згодилась бути директором товариства за винагороду, без мети ведення фінансово-господарської діяльності, що свідчать про протиправний характер діяльності ТОВ «Вастон».

Вищенаведене, на думку податкового органу, вказує на безтоварність проведених фінансово-господарських операцій та про їх лише документальний характер, який суперечить нормам цивільного, податкового законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, не погодившись із висновками, які були викладені в акті перевірки, 20.09.2017 звернувся до відповідача із запереченнями на акт документальної планової виїзної перевірки від 15.09.2017 №362/26-15-14-02-03/5446166.

За результатами розгляду заперечень Головне управління ДФС у м. Києві листом «Про розгляд заперечення» від 27.09.2019 № 30556/10/26-15-14-02-03 повідомило позивача, що висновки акта перевірки від 15.09.2017 №362/26-15-14-02-03/5446166 залишено без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі висновків акта перевірки, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення № 2 від 02.10.2017, згідно з яким КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 432 679,00 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 346 143,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 86 536,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №2 від 02.10.2017, згідно з яким КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 412 303,00 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 349 448,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 62 856,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги позивача ДФС України прийняла рішення від 26.12.2017 № 31378/6/99-99-11-01-01-25, яким залишила скаргу без задоволення, а спірні податкові повідомлення-рішення - без змін.

Вважаючи, що вказані податкові повідомлення-рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства позивач звернувся з даним позовом до суду.

Як було зазначено вище, висновок податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства базується на твердженнях щодо безтоварності господарських операцій позивача з контрагентом - ТОВ «Вастон», який, як вказує податковий орган, має ознаки фіктивного підприємства.

Вважаючи твердження податкового органу необґрунтованими, позивач посилається на документально підтверджені договірні відносини з контрагентом.

Так, позивач зазначає, що у березні 2014 року Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва було оголошено конкурсні торги на предмет закупівлі: «Паливо рідинне та газ; оливи мастильні» (Дизельне паливо (налив), бензин марки А-92 (налив), бензин марки А-95 (налив), дизельне паливо (талони), бензин марки А-92 (талони), бензин марки А-95 (талони) (код 19.20.2 - відповідно до Державного класифікатору продукції та послуг ДК 016:2010).

Переможцем конкурсних торгів стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Вастон», що підтверджується повідомленням про акцепт пропозиції конкурсних торгів від 13.05.2014 № 62/1240, копія якого наявна в матеріалах справи.

У червні - листопаді 2014 року між Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва в особі начальника Дрижка О.О. (замовник) та його контрагентом ТОВ «Вастон» в особі генерального директора ОСОБА_4 (учасник) було укладено наступні договори:

- договір поставки № 3-1/14-т від 10.06.2014 та додаткові угоди до нього, за умовами яких учасник зобов`язується поставити замовнику товар 19.20.2 Паливо рідинне та газ; оливи мастильні (дизельне паливо (налив), бензин марки А-95 (налив)) для заправки автомобілів, автотехніки та механізмів на загальну суму 1 175 000,00 грн., а замовник прийняти і оплатити такий товар;

- договір поставки № 3-2/14-т від 10.06.2014 та додаткові угоди до нього, за умовами яких учасник зобов`язується поставити замовнику товар, 19.20.2 Паливо рідинне та газ; оливи мастильні (дизельне паливо (налив), бензин марки А-95 (налив)) для заправки автомобілів, автотехніки та механізмів на загальну суму 882 500,00 грн., а замовник прийняти і оплатити такий товар;

- договір поставки № 6-1/14 т від 17.11.2014 та додаткові угоди до нього, за умовами яких учасник зобов`язується поставити замовнику товар 19.20.2 Паливо рідинне та газ; оливи мастильні (дизельне паливо (налив), бензин марки А-95 (налив)) для заправки автомобілів, автотехніки та механізмів, на загальну суму 1 411 865,00 грн.;

- договір поставки № 6-2/14-т від 17.11.2014 та додаткові угоди до нього, за умовами яких учасник зобов`язується поставити замовнику товар 19.20.2 Паливо рідинне та газ; оливи мастильні (дизельне паливо (налив), бензин марки А-95 (налив)) для заправки автомобілів, автотехніки та механізмів на загальну суму 181 173,00 грн.

На підтвердження виконання вказаних договорів, сторонами були оформлені видаткові накладні від 23.09.2014 № Рн140923/004; від 11.09.2014 № Рн140911/001, від 01.09.2014 № Рн140901/010, від 24.09.2014 № Рн140924/001, від 11.07.2014 № Рн140711/003, від 08.07.2014 № Рн140708/002, від 09.07.2014 № Рн140709/002, від 25.07.2014 № Рн140725/002, від 25.07.2014 № Рн140725/004, від 17.07.2014 № Рн140717/003, від 03.07.2014 № Рн140703/002, від 24.07.2014 № Рн140724/002, від 03.07.2014 № Рн140703/003, від 28.08.2014 № Рн140828/002, від 29.08.2014 № Рн140829/003, від 28.08.2014 № Рн140828/001, від 26.08.2014 № Рн140826/002, від 12.06.2014 № Рн140612/002, від 11.06.2014 № Рн140611/001, від 11.06.2014 № Рн140611/003, від 11.06.2014 № Рн140611/002, від 12.06.2014 № Рн140612/001, від 12.06.2014 № Рн140612/003, від 19.06.2014 № Рн140619/001, від 19.06.2014 № Рн140619/002, від 27.06.2014 № Рн140627/002, від 25.06.2014 № Рн140625/001, від 06.01.2015 № Рн150106/003, від 19.01.2015 № Рн150119/002, від 16.01.2015 № Рн150116/003, від 23.02.2015 № Рн150223/001, від 12.02.2015 № Рн150212/002, від 23.02.2015 № Рн150223/002, від 01.12.2014 № Рн1412001/002, від 04.12.2014 № Рн141204/003, від 26.12.2014 № Рн141226/005, від 30.12.2014 № Рн141230/004, від 30.12.2014 № Рн141230/002, від 25.12.2014 № Рн141225/003, від 30.12.2014 № Рн141230/005, від 16.12.2014 № Рн141216/002, від 28.11.2014 № Рн141128/003, від 28.11.2014 № Рн141128/002, від 26.11.2014 № Рн141126/007, від 26.11.2014 № Рн141126/003, від 31.10.2014 № Рн141031/005, від 03.10.2014 № Рн141003/001, від 30.10.2014 № Рн141030/001, від 13.10.2014 №Рн141013/002, від 29.10.2014 № Рн141029/001, від 24.10.2014 № Рн141024/004, від 24.10.2014 № Рн141024/002, від 13.10.2014 № Рн141013/001.

Перевезення товару здійснювалось транспортом ТОВ «Ю.С.А.» на замовлення ТОВ «Вастон», що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, а саме: від 12.02.2015 № 104804, від 03.02.2015 № 104813, від 26.11.2014 № 104736, від 10.11.2014 № 104715, від 10.11.2014 № 104718, від 06.11.2014 № 104707, від 06.11.2014 № 104708, від 24.10.2014 № 104700, від 13.10.2014 № 104690, від 03.10.2014 № 104685, від 11.09.2014 № 104667, від 11.09.2014 № 104667, від 24.09.2014 № 104674, від 24.09.2014 № 104675, від 29.08.2014 № 104649, від 28.08.2014 № 104643, від 28.08.2014 № 104634, від 25.07.2014 № 104618, від 25.07.2014 № 104619, від 17.07.2014 № 104604, від 11.07.2014 № 104599, від 09.07.2014 № 104595, від 03.07.2014 № 104587, від 19.06.2014 № 104592, від 30.12.2014 № 104762, від 01.12.2014 № 104738, від 16.12.2014 № 104747, від 25.12.2014 № 104758, від 26.12.2014 № 104961, від 06.01.2015 № 104770, від 16.01.2015 № 104786, від 19.01.2015 № 104796, від 19.01.2015 № 104801, від 28.11.2014 № 104727.

На підтвердження якості паливно-мастильних матеріалів позивачем долучено до матеріалів справи сертифікати відповідності та паспорти якості.

Розрахунки між позивачем та його контрагентом вчинялись у безготівковій формі та убачаються із актів звірки взаємних розрахунків за період 10.06.2014 по 31.12.2014, згідно з якими заборгованість КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва перед ТОВ «Вастон» станом на 31.12.2014 складала 334 662,68 грн.

Зі змісту вказаних первинних документів вбачається, що вони підписані зі сторони ТОВ «Вастон» в особі бухгалтера ОСОБА_1 , бухгалтера ОСОБА_2 та менеджера зі збуту ОСОБА_3 .

Також, у якості підтвердження наявності у контрагента ТОВ «Вастон» достатніх трудових ресурсів та матеріально-технічного забезпечення, позивачем надано довідку про наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід, довідку про основні машини та механізми, що запропоновано для поставки предмету закупівлі, довідку про місце розташування матеріально-технічної бази учасника, довідку про наявність бензовозів для поставки нафтопродуктів, які підписані від імені ТОВ «Вастон» в особі директора ОСОБА_4

Наявність вищевказаних документів бухгалтерського обліку, на думку позивача, є беззаперечним доказом на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій з придбання товару (робіт, послуг) та правомірності формування позивачем податку на додану вартість за перевіряємий період.

Однак, суд вважає зазначені доводи безпідставними, а досліджені судом докази підтверджують фіктивність господарських відносин позивача з ТОВ «Вастон», виходячи з такого.

Суд зазначає, що основним нормативно-правовим актом, що врегульовує спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.14.1.36 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХIV (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон № 996-ХIV) визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону № 996-ХIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, у той час як під господарською операцією розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

При цьому за змістом статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Склад витрат і порядок їх визначення закріплений у ст. 138 Податкового кодексу України. Зокрема, за змістом норми пп. 138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають в себе собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Абзацом 1 п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання товарів/послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до п.198.2 ст.198 Кодексу вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що для віднесення платником податку до податкового кредиту суми податку на додану вартість необхідно, в тому числі, підтвердити відповідними бухгалтерськими документами факт отримання товару та його оплати, а також наявність мети отримання товару, пов`язаної із подальшим використанням отриманих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

При цьому, в пункті 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено порядок складання та вимоги до податкових накладних.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2017 у справі № 760/17411/17 звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України на підставі пункту 1 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 12.04.2016 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого першою статті 205 Кримінального кодексу України - закрито.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що в 2012 році ОСОБА_4 здійснювала ремонтні роботи у офісному приміщені м. Києва, де познайомилась з іншою особою (далі ОСОБА 1). Дана особа у березні 2014 року запропонувала ОСОБА_4 за грошову винагороду (800 грн.) передати їх частку у статутному капіталі ТОВ "Вастон". Не маючи наміру здійснювати господарську діяльність підприємства пов`язану з оптовою та роздрібною торгівлею паливом, технічним обслуговуванням та ремонтом автомобілів за замовленням населення, діяльністю автомобільного вантажного транспорту, роздрібною торгівлею авто товарами, зазначену у статутних документах ТОВ "Вастон", а також не маючи засобів для ведення господарської діяльності, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій як власника вказаного підприємства, ОСОБА_4 погодилась на таку пропозицію. Крім того, ОСОБА_4 домовилась зі ОСОБОЮ 1, про те, що у подальшому ОСОБА_4 відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності не буде мати ТОВ "Вастон" (колишня назва ТОВ "Нафто-Комерц") та буде використовуватися іншими особами.

З метою реалізації умислу на придбання суб`єкту підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності ОСОБА_4 у березні 2014 року підписала Протокол № 6 Загальних зборів учасників ТОВ «Вастон» (колишня назва ТОВ «Нафто-Комерц») на перехід частки учасника у статутному капіталі ТОВ «Вастон» (колишня назва ТОВ «Нафто-Комерц»).

05.03.2014, перебуваючи на території Солом`янського району у місті Києві, в денний час доби, ОСОБА 1, попередньо домовившись з ОСОБА_4 , прибули до офісу ТОВ «Вастон» (колишня назва ТОВ «Нафто-Комерц»), який знаходився на 3-му поверсі 10-ти поверхового будинку, за адресою: м. Київ, вул. Івана Лепсе, 4 , де ОСОБА_4 підписала Протокол № 6 Загальних зборів учасників ТОВ «Вастон» (колишня назва ТОВ «Нафто-Комерц»), в якому зазначалось про вихід ОСОБИ 1 зі складу учасників ТОВ «Вастон» (колишня назва ТОВ «Нафто-Комерц») та передачу частки у розмірі 22 781 грн 25 копійок, що становить 81% статутного капіталу Товариства на користь ОСОБА_4 .

Достовірно усвідомлюючи, що придбання підприємства буде використовуватись для прикриття незаконної діяльності, ОСОБА_4 засвідчила своїм підписом Протокол № 6 Загальних зборів учасників ТОВ «Вастон» (колишня назва ТОВ «Нафто-Комерц») незаконно набувши статус його власника та засновника.

04.03.2014 генеральний директор ТОВ «Вастон» (колишня назва ТОВ «Нафто-Комерц») ОСОБА_4 виписала довіреність № 100/1 на іншу особу (далі ОСОБА 2), яку уповноважила представляти інтереси Товариства в органах Державної реєстраційної служби, районних в м. Києві державних адміністраціях, органах статистики, органах Міністерства доходів і зборів України та інших державних органах і установах з питань внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі та державної реєстрації змін до установчих документів Товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, при цьому усвідомлюючи, що фактично не буде здійснювати фінансово-господарську діяльність ТОВ «Вастон», як власник та керівник підприємства, та надасть змогу іншим невстановленим особам використовуючи реквізити підприємства документально оформлювати неіснуючі операції пов`язані з наданням послуг, робіт, поставкою товарів, які фактично не мали місце, а будуть відображатись лише документально з метою незаконного формування валових витрат та завищення податкового кредиту з ПДВ іншим підприємствам та сприянню їм в подальшому ухиленні від сплати податків.

В подальшому, 05.03.2014, ОСОБА 2, на підставі довіреності ОСОБА_4 від 04.03.2014 перебуваючи в м. Києві за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, б. 41 , в денний час доби, здійснила державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТОВ «Вастон» (колишня назва ТОВ «Нафто-Комерц») у Солом`янській районній в місті Києві Державній адміністрації за № 4000989, шляхом подання необхідних реєстраційних документів на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи скріплених підписом ОСОБА_4 , як співзасновника ТОВ «Вастон» (колишня назва ТОВ «Нафто-Комерц»).

Придбання ОСОБА_4 частки суб`єкту підприємницької діяльності ТОВ «Вастон» (, колишня назва ТОВ «Нафто-Комерц») надало можливість здійснювати невстановленим слідством особам, прикриваючись зовнішньо законним фактором перереєстрації «Вастон» (, колишня назва ТОВ «Нафто-Комерц») здійснювати та відображати в податковій звітності від імені ОСОБА_4 та подавали протягом 2014 - 2016 років до ДПІ у Солом`янському районі м. Києва податкову звітність з розшифровкою податкового кредиту в розрізі контрагентів додатку № 5 до декларації з ПДВ, де зазначали контрагентів з реквізитами: ТОВ «Ю.С.А.» (код 25392923), ТОВ «Київагронафтотрейд» (код 31202724), ДП «Чайка» (код 31245250), та інші, що підтверджує факт використання ТОВ «Вастон» для прикриття їх незаконної діяльності з метою ухилення від сплати податків.

ОСОБА_4 в суді свою вину в правопорушенні, в якому її підозрюють, визнала.

За висновком суду, органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила фіктивне підприємництво, тобто придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

Обставина щодо набрання законної сили ухвалою суду, якою директора підприємства визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених частинами першою статті 205 Кримінального кодексу України, не може бути не врахована судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального її підтвердження первинними документами. Це саме стосується і справ, де має місце обставина щодо наявності постанови суду про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка вчинила зазначений злочин, з нереабілітуючих підстав.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд у ряді постанов, зокрема в постановах від 26.02.2020 у справі №826/1308/18, від 28.10.2019 у справі №280/5058/18, від 06.05.2020 у справі №640/4687/19, від 14.12.2020 у праві №826/10879/18.

Як свідчать встановлені обставини справи, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України, мало місце у березні 2014 року.

Згідно з ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2017 у справі № 760/17411/17 державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТОВ «Вастон» було проведено 05.03.2014.

Як було зазначено судом вище, на підтвердження існування господарських правовідносин з контрагентом ТОВ «Вастон» позивач надав до суду копії договорів поставки та додаткових угод до них, довідки про наявність трудових ресурсів та матеріально-технічного забезпечення, підписані від імені ТОВ «Вастон» в особі директора ОСОБА_4 , та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акт звірки рахунків, що підписані від імені ТОВ «Вастон» в особі бухгалтера ОСОБА_1 , бухгалтера ОСОБА_2 та менеджера зі збуту ОСОБА_3 .

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази на підтвердження повноважень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вчинення юридично значимих дій від імені ТОВ «Вастон», як-то підписувати первинні бухгалтерські документи, тощо.

Крім того, документи щодо господарських правовідносин між позивачем та ТОВ «Вастон» були складені та підписані після подій, описаних в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2017 у справі № 760/17411/17.

Суд також ураховує, що проведеною у межах кримінального провадження № 0000061 судовою експертизою встановлено, що підписи від імені директора ТОВ «Вастон» ОСОБА_4 на договорах № 3-1/14-т від 10.06.2014, № 3-2/14-т від 10.06.2014, № 6-1/14 т від 17.11.2014, № 6-2/14-т від 17.11.2014 та додаткових угодах до них виконані іншою особою.

Наведені обставини та досліджені судом документальні докази у їх сукупності суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції між позивачем та контрагентом ТОВ «Вастон» фактично не мали реального характеру, їх виконання оформлено лише документально без мети на реальне настання правових наслідків, що обумовлені господарським договором.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд зазначає, що стаття 205 КК України встановлює відповідальність за дії, які з зовнішнього боку є цілком легальними. При цьому особи, які стоять за створеним або придбаним суб`єктом підприємництва, насправді мають на меті не зайняття повноцінною, самодостатньою підприємницькою діяльністю, а зовсім інше - прикриваючись комерційною юридичною особою як ширмою, вони прагнуть приховати свою незаконну діяльність. Ключовою характеристикою розглядуваного злочину треба визнати підпорядкованість офіційно відображеної в установчих документах і, можливо, фактично здійснюваної підприємницької діяльності конкретним незаконним цілям.

За встановлених в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2017 у справі № 760/17411/17 обставин вбачається, що підприємство-контрагент позивача - ТОВ «Вастон» з 05.03.2014 було зареєстровано на підставну особу - ОСОБА_4 , яка не мала наміру здійснення господарської діяльності, передбаченої законодавством та статутними документами підприємства.

У даному випадку вказана особа була формальним (номінальним) засновником та директором ТОВ «Вастон» з 05.036.2014, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а від імені контрагента позивача - ТОВ «Вастон» невідомими особами лише оформлювались документи без фактичного здійснення господарських операцій від імені цього підприємства.

За позицією, висловленою Верховним Судом України у постановах від 05.03.2012 у справі №21-421а11, від 22.09.2015 у справі № 810/5645/14, податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

Свідчення осіб, які підписали первинні документи за результатами спірних господарських операцій, про відсутність наміру виконувати обов`язки директорів, здійснювати господарську діяльність, утворює підстави для сумніву у належності первинних документів, достовірності здійснених підписів посадових осіб, та, як наслідок, правомірності формування даних бухгалтерського та податкового обліку платника податку.

Згідно з позицією, що викладена в постанові Верховного Суду України від 17.11.2015 у справі 2а/3264/11/1070, Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах дійшла висновку, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, та виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Дана правова позиція також підтримана Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі 816/2134/16.

Суд зауважує, що платник податку повинен бути розумним та обачливим при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів (послуг), що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства. Отже, заходи, спрямовані на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру на контрагента, не є достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагента як добросовісного партнера, що гарантує виконання своїх зобов`язань.

Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов`язань, але і в рамках податкових правовідносин, та в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.03.2014 у справі № К/9991/26540/11.

Окремо суд зауважує, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору, або відсутність визнання такого договору недійсним, або нікчемним саме по собі не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.

Суд вважає за необхідне зазначити, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов`язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, зважаючи на сумнівність ведення господарської діяльності ТОВ «Вастон» як такої, враховуючи правові підстави віднесення сум податкового кредиту з ПДВ, суд приходить до висновку, що відомості про фактичне виконання укладених договорів є недостовірні, а документи, які підтверджують такі відомості є наслідками укладення фіктивних угод.

Відтак, спірні податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві №2 від 02.10.2017 та №2 від 02.10.2017 є правомірними, а підстави для їх скасування відсутні.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду належні і достатні докази, які спростовують достовірність відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за правочинами з ТОВ «Вастон», а відтак довів правомірність свого рішення.

Водночас позивачем не було спростовано доводів відповідача про безтоварність господарських операцій з ТОВ «Вастон», у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва (ідентифікаційний код: 05446166, місцезнаходження: 02089, м. Київ, Броварський проспект, буд. 2) до Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код: 44116011, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 15.03.2021.

Суддя Т.П. Балась