Справа № 600/743/20-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/743/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

12 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Добробут АГ" на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Хмельницькій області до Приватного акціонерного товариства "Добробут АГ" про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2020 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з приватного акціонерного товариства "Добробут АГ" кошти в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 384680,72 грн з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.09.2020 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що ПрАТ «Добробут АГ» не є власником та/або землекористувачем земельних ділянок, а отже у нього відсутній обов`язок щодо сплати земельного податку. Як вбачається із оскаржуваного рішення, судом не встановлено обставини щодо наявності у відповідача на праві власності або користуванні земельних ділянок. Відповідач не мав можливості подати докази до суду першої інстанції, оскільки розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що приватне акціонерне товариство "Добробут АГ" (вул. Українська, буд. 24, с. Ломачинці, Сокирянський район, Чернівецька область, ) зареєстроване як юридична особа 08.04.1999 р. та взяте на облік як платник податків (а.с. 4-7).

06.02.2018 р. відповідачем подано до контролюючого органу декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) звітну податкову декларацію за 2018 рік за № . Річна сума, самостійно обчислена відповідачем по даній декларації за земельні ділянки склала 51301,67 грн, з розбивкою річної суми рівними частками за січень - листопад щомісячно по 4275,14 грн, за грудень - 4275,13 грн (а.с. 11, 14).

12.02.2018 р. відповідачем подано до контролюючого органу декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) звітну податкову декларацію за 2018 рік за № . Річна сума, самостійно обчислена відповідачем по даній декларації за земельні ділянки склала 310362,83 грн, з розбивкою річної суми рівними частками за січень - листопад щомісячно по 25863,57 грн, за грудень - 25863,56 грн (а.с. 15-16).

06.02.2019 р. відповідачем подано до контролюючого органу декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) звітну податкову декларацію за 2019 рік за № . Річна сума, самостійно обчислена відповідачем по даній декларації за земельні ділянки склала 51301,67 грн, з розбивкою річної суми рівними частками за січень - листопад щомісячно по 4275,14 грн, за грудень - 4275,13 грн (а.с. 12-13).

06.02.2019 р. відповідачем подано до контролюючого органу декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) звітну податкову декларацію за 2019 рік за № . Річна сума, самостійно обчислена відповідачем по даній декларації за земельні ділянки склала 310362,83 грн, з розбивкою річної суми рівними частками за січень - листопад щомісячно по 25863,57 грн, за грудень - 25863,56 грн (а.с. 17-18).

Таким чином, відповідачем самостійно визначено податкові зобов`язання по орендній платі та земельному податку на загальну суму 723329,00 грн (51301,67 грн + 310362,83 грн + 51301,67 грн + 310362,83 грн).

У зв`язку із частковою сплатою, за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 384680,72 грн по орендній платі та земельному податку з юридичних осіб, що підтверджується розрахунком заборгованості та інтегрованими картками, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов висновку щодо обгрунтованості позовних вимог, оскільки відповідачем не сплачено самостійно визначене податкове зобов`язання по орендній платі та земельному податку з юридичних осіб на загальну суму 384680,72 грн., що підтверджується зворотнім боком інтегрованих карток та розрахунком заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Положенням п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 14.1.175 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 31.1. ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктами 36.1, 36.5 ст.36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 цього Кодексу, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За правилами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому, в силу вимог пункту 53.4 цієї статті, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій (пункт 286.2 статті 286 ПК).

Пунктом 287.3 статті 287 ПК передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 06.02.2018, 12.02.2018, 06.02.2019 до податкового органу подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 та 2019 роки з певними розрахунками.

13.09.2018 органом ДПС сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» №35716-17 на суму 38016,22 грн., через наявність заборгованості, що підлягає сплаті, яка виникла в результаті податкового розрахунку земельного податку (а.с.9-10).

Оскільки після вручення податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася, але борг не було погашено, позивачем враховуючи п.60.6 ст.60 ПК України повторно податкова вимога не надсилалась (не вручалась).

За змістом п. 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеним податковим зобов`язанням відповідачем суду не надано, а тому згідно ст. 54 ПК України є узгодженою.

При цьому, згідно розрахунку податкового боргу, довідки розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника, судом встановлено, що сума податкового боргу, яка є предметом стягнення в даній справі, обліковується, як заборгованість в загальній сумі 384680,72 грн., а тому є не сплаченою.

Згідно п.20.1.34 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В силу п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз зазначених положень Податкового кодексу України свідчить, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів з рахунків платника податків, який має податковий борг.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Апелянтом в свою чергу не доведено відсутність податкового боргу або його погашення, а отже колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності вимог ГУ ДПС в Хмельницькій області області та стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 384680,72 грн.

Як слідує із апеляційної скарги, відповідач посилається на укладені 23.08.2019 договори купівлі-продажу земельних ділянок, а тому у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати земельного податку, оскільки ПрАТ «Добробут АГ» не є власником та/або землекористувачем земельних ділянок.

Однак, колегія суддів такі доводи апелянта відхиляє, оскільки зазначений податковий борг на загальну суму 384680,72 грн. нарахований за період починаючи з 01 червня 2018 року по 30 липня 2019 року, тобто за фактичний період перебування землі у власності (користуванні) відповідача.

Крім того, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.06.2020 відкрито провадження у справі та справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. При цьому вищезазначена ухвала, згідно листа АТ «Укрпошта» (а.с.44) вручена уповноваженій особі відповідача Нікітенко 12.06.2020, водночас правом на надання письмових пояснень апелянт не скористався.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги податкового органу про стягнення податкового боргу, оскільки факт наявності спірного податкового боргу відповідача є доведеним.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Добробут АГ" залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.