Справа № 500/135/21
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/135/21

15 березня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А.Ю, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Скалатської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Скалатської міської ради, у якій позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення 56-ї сесії Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області 7-го скликання за №3417 від 15.09.2020 року "Про включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням відповідача «Про розгляд рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (у справі № 500/2268/20 від 27.10.2020 року) за позовом ОСОБА_1 », відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо, відведення їй у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0772. У мотивувальній частині вказаного рішення відповідачем зазначено, що таке рішення ним було прийнято із врахуванням думки громадян, висловленої на громадських слуханнях у селі Магдалівка, а також із врахуванням рішення Скалатської міської ради № 3417від 15.09.2020 року «Про включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0772».

Позивач вказує, що рішенням Скалатської міської ради № 3417 від 15.09.2020 року «Про включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради», до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради включено земельну ділянку площею 11,0356 га за кадастровим номером :01:001:0772.

Позивач вважає, що зазначене рішення Скалатської міської ради № 3417 від 15.09.2020 року «Про включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради», є таким, що направлене на перешкоджання у реалізації його конституційного права на набуття земельної ділянки, є протиправним і грубо порушує охоронювані законом інтереси Позивача з огляду на що звернувся у суд з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, у якій встановлено строк подання відповідачу відзиву на позовну заяву, в тому числі клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

09.02.2021 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року у справі № 500/2268/20 Скалатською міською радою було повторно розглянуто заяву громадянки ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0772, про що свідчить рішення сесії Скалатської міської ради від 10.12.2020 № 178, відповідно до якого громадянці ОСОБА_1 було відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0772, з підстав прийняття рішення сесії від 15.09.2020 № 3417 «Про включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради» яким дану земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0772 включено в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні).

Зазначає, що Скалатська міська рада має право на власний розсуд розпоряджатися земельними ділянками комунальної власності і тому правомірно включила вищезазначену земельну ділянку до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні). Вказує, що на даний час в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради включена земельна ділянка загальною площею 11,0356 га за кадастровим номером :01:001:0772, однак, на вищезазначену ділянку, аукціон не оголошено, оскільки на території України діє загальнодержавний карантин, а перед оголошенням аукціону дана земельна ділянка буде розділена на окремі земельні ділянки, яким буде присвоєно кадастрові номери (арк. справи 55-56).

16.02.2021, через відділ документального забезпечення суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача, окрім іншого, зазначає, що позивач у належний спосіб звернувся до відповідача із клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, а тому включення земельної ділянки в перелік ділянок, права на які плануються виставити на земельні торги, під час реалізації законного права позивача на набуття у власність земельної ділянки на підставі статті 121 Земельного кодексу України є таким, що суперечить вимогам частини третьої статті 134 Земельного кодексу України та вказує на протиправність оскаржуваного рішення відповідача, яке підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 11.03.2021, із занесенням до протоколу судового засідання без виходу до нарадчої кімнати, суд здійснив перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

Як підтверджується матеріалами справи, у 2019 році позивач звернулась до Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0772, яка розташована на території Скалатської міської ради поблизу села Магдалівка Підволочиського району Тернопільської області.

Рішенням п`ятдесят третьої сесії сьомого скликання Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області від 17.12.2019 №2501 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га на території села Магдалівка та рекомендовано звернутися з відповідною заявою про надання земельної ділянки з даним цільовим призначенням по місцю реєстрації.

Відповідно до матеріалів справи, позивач зареєструвала місце проживання на території Скалатської міської ради - АДРЕСА_1 .

21.01.2020 ОСОБА_1 повторно звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0772, яка розташована на території Скалатської міської ради поблизу села Магдалівка Підволочиського району Тернопільської області.

Листом від 06.07.2020 за №1966, за підписом міського голови, позивача повідомлено, що розпорядженням міського голови №71 від 20.02.2020 в селі Магдалівці було проведено громадські слухання по питанню використання земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради. Результати проведених громадських слухань винесено на розгляд сесії міської ради.

В результаті голосування на сесії міської ради 30.06.2020 з питання надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки рішення не прийнято, з огляду на що, така протиправна бездіяльність відповідача була оскаржена позивачем до суду і рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі № 500/2268/20, визнано протиправною бездіяльність Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви позивача від 21.01.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0772, яка розташована на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області та зобов`язано Скалатську міську раду Підволочиського району Тернопільської області повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою (арк. справи 8-19).

Рішенням відповідача від 10.12.2020 №178 «Про розгляд рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду (у справі № 500/2268/20 від 27.10.2020 року) за позовом ОСОБА_1 », позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0772 (арк. справи 29).

У мотивувальній частині вказаного рішення відповідачем зазначено, що таке рішення ним було прийнято із врахуванням думки громадян, висловленої на громадських слуханнях у селі Магдалівка, а також із врахуванням рішення Скалатської міської ради №3417 від 15.09.2020 «Про включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0772».

Судом встановлено, що рішенням Скалатської міської ради № 3417 від 15.09.2020 «Про включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради», до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради включено земельну ділянку площею 11,0356 га за кадастровим номером :01:001:0772 (арк. справи 28).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до статті 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Відповідно до частини першої статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 Земельного кодексу України.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас, в абзаці 3 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України зазначено, що у разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, підставою для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місце розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №813/481/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №527/43/17, від 25 лютого 2019 року у справі №347/964/17 та від 22 квітня 2019 року у справі №263/16221/17.

Разом з цим, приписи статті 136 Земельного кодексу України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є також самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Так, згідно з частинами першою-третьою даної статті, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

З аналізу статті 136 Земельного кодексу України слідує, що перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, серед іншого, в обов`язковому порядку має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки. При цьому, фактично формуванню переліку земельної ділянки передує процедура підготовки лоту до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема, здійснює відведення такої земельної ділянки та державну реєстрацію останньої із присвоєнням відповідного кадастрового номеру.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернулась з відповідними клопотаннями до відповідача 21.01.2020.

В той же час, листом від 06.07.2020 за №1966 за підписом міського голови, позивача повідомлено, що розпорядженням міського голови №71 від 20.02.2020 в селі Магдалівці було проведено громадські слухання по питанню використання земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради. Результати проведених громадських слухань винесено на розгляд сесії міської ради. В результаті голосування на сесії міської ради 30.06.2020 з питання надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки рішення не прийнято, а рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі № 500/2268/20, визнано протиправною бездіяльність Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви позивача від 21.01.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0772, яка розташована на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області та зобов`язано Скалатську міську раду Підволочиського району Тернопільської області повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою (арк. справи 8-19).

Також, відповідачем прийнято рішення № 3417 від 15.09.2020 «Про включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради», до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради включено земельну ділянку площею 11,0356 га за кадастровим номером :01:001:0772 (арк. справи 28).

А вже станом на 10.12.2020, рішенням відповідача №178 «Про розгляд рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду (у справі № 500/2268/20 від 27.10.2020 року) за позовом ОСОБА_1 », позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0772 (арк. справи 29).

У мотивувальній частині вказаного рішення відповідачем зазначено, що таке рішення ним було прийнято із врахуванням думки громадян, висловлену на громадських слуханнях у селі Магдалівка, а також із врахуванням рішення Скалатської міської ради № 3417 від 15.09.2020 «Про включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0772».

Суд зауважує, що на момент звернення позивача з відповідними заявами (у 2019 році та у січні 2020 року), відповідач взагалі не приймав жодних рішень щодо відведення земельної ділянки у власність чи щодо включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0772, а на момент розгляду заяв позивача, відповідач лише планував віднести земельну ділянку до переліку тих, право на які надається дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які буде виставлено на земельні торги.

Крім того, на час розгляду справи, відповідач не надав жодного доказу (рішення) про результати проведення відповідних торгів та надання, бажаної позивачем, земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0772 у власність іншим особам.

В свою чергу, прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, на думку суду, свідчить про штучне створення Скалатською міською радою підстав для відмови у наданні відповідних дозволів, передбачених статтею 136 Земельного кодексу України.

Саме включення земельної ділянки в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення, під час реалізації законного права позивача на набуття у власність земельної ділянки на підставі статті 121 Земельного кодексу України є таким, що суперечить вимогам частини третьої статті 134 Земельного кодексу України та вказує на протиправність оскаржуваного рішення відповідача.

Аналогічна правова позиція щодо незаконності (протиправності) прийняття наказу розпорядника земель про віднесення сільськогосподарських земель державної власності, на отримання яких безоплатно у власність претендують громадян у межах норм безоплатної передачі, для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах висловлена у постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №819/1061/17.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, не виконано та не доведено правомірність та законність його дій.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення 56-ї сесії Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області 7-го скликання за №3417 від 15.09.2020 "Про включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради" є протиправними, а позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування даного рішення, підлягають до задоволення.

За нормами пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою та третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з огляду на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн, сплачений згідно з квитанцією від 14.01.2021 (арк. справи 6).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частини друга статті 134 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною четвертою статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначено у частині п`ятій статті 134 України КАС, згідно якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу положень статті 134 КАС України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений адвокатом, є завищеним.

У даному випадку суд зазначає, що дана справа згідно положень статей 12, 262 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі.

Вивчивши надані документи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого розміру витрат на правничу допомогу, та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 1500,00 грн таких витрат.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа № 810/4749/15) вказав, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також Верховний Суд, у постанові від 22.12.2018 (справа № 826/856/18), зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява № 34884/97, п.30). У пункті 269 рішення у цій справі Судом зазначено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно пункту 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Отже, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Статтею 19 Закону №5076-VI визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Представником позивача адвокатом Кукурудзою А.Є. на підтвердження заявлених вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу на суму 10000,00 грн., подано копію банківської виписки, копію додаткової угоди №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №05-01/01/21 від 05.01.2021 та акт про прийняття-передачі наданих послуг згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги №05-01/01/21 від 05.01.2021.

Судом встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу у цій справі представником позивача оцінено у наступних розмірах: правовий аналіз документів, формування правової позиції по справі - 3000,00 грн., складання та подача до суду позовної заяви - 3000,00 грн., складання та направлення адвокатського запиту, аналіз відповіді на запит та відзиву на позовну заяву - 2000 грн., представництво інтересів позивача в судовому засіданні - 2000 грн., кожне судове засідання - 1000 грн.

Дослідивши надані позивачем документи та враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що розмір заявлених представником позивача до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку не є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Так, суд зазначає, що дана справа відноситься до справ незначної складності та розглядалась судом в спрощеному провадженні.

Позовна заява позивача є незначною за обсягом та викладена з урахуванням вже наявного судового рішення у справі №500/2268/20, зі змісту якого слідує, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача вже стягнуто витрати на правничу допомогу позивача, а кількість доказів, доданих до позовної заяви, є незначною, що не потребувало додаткового часу на їх збирання, підготовку тощо.

На думку суду, заявлені представником позивача до відшкодування витрати на оплату послуг адвоката не є співмірними із складністю конкретно даної справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, значенням справи для сторони.

З огляду на надані суду документи, незначну складність адміністративної справи, обсяг та зміст позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність зменшення заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу до 1500,00 грн.

Відтак, на користь позивача слід присудити витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Скалатської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення 56-ї сесії Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області 7-го скликання за №3417 від 15.09.2020 "Про включення в перелік земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Магдалівської сільської ради".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 березня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - Скалатська міська рада (місцезнаходження: вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Тернопільська область, 47851, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.