Справа № 440/7522/20
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7522/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.

представників позивача - Бондарець Д.І., ОСОБА_3

представника відповідача - Яловець М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будімперія 2017" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Будімперія 2017" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови від 05.11.2020 №ПЛ27597/159/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що спірна постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Вказував, що згідно акту перевірки інспектором праці установлено, що ОСОБА_1 працював на об`єкті ТОВ "Будімперія 2017" при цьому не встановлено, які конкретно роботи він виконував, у зв`язку з чим не зрозуміло яким чином зроблено висновок про виконання ОСОБА_1 функцій "підсобника". Стверджував, що ОСОБА_2 не обіймав будь-яких посад у товаристві, не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, не отримував заробітної плати, під час проведення перевірки не з`ясовано наявності у ОСОБА_1 трудової книжки, медичної книжки.

Зазначав, що між товариством та ОСОБА_2 укладено цивільно-правову угоду від 01.09.2020, відповідно до якої товариство доручає, а ОСОБА_1 бере на себе зобов`язання виконати роботи з прибирання від будівельного сміття на об`єкті в строк з 01 по 30 вересня 2020 року загальним обсягом орієнтовно 20 куб.м., а товариство виплачує належну ОСОБА_1 суму за результатами виконаних робіт.

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

11.01.2021 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що на момент проведення інспекційного відвідування на об`єкті здійснення діяльності ТОВ "Будімперія 2017", а саме проведення будівельних робіт щодо реконструкції будівлі з проведенням комплексної термомодернізації та створення нового освітнього простору опорного закладу "Мартинівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Карлівської районної ради Полтавської області" працювало 20 осіб. Товариством інспекторам надано накази про прийняття на роботу та повідомлення про прийняття працівників на роботу, яке подано до ДПС, разом з тим підтвердження доказів на оформлення трудових відносин з ОСОБА_1 товариством не надано.

Сам ОСОБА_1 надав пояснення, згідно яких встановлено, що дана особа перебуває в трудових із ТОВ "Будімперія 2017", працює на посаді підсобника, режим роботи "6 на 1", робочий час з 8.00 до 17.00 працює з 03 вересня 2020 року заробітну плату отримує раз на місяць в розмірі 1500 грн. Стверджував, що наданий позивачем цивільно-правовий договір укладений між товариством та ОСОБА_1 не визначає конкретного обсягу робіт, що є ознакою саме трудових відносин, а не цивільно-правових.

11 січня 2021 року позивачем до суду подано відповідь на відзив у яких зазначено, що доводи наведені у відповідачем у відзиві не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

19 січня 2021 року відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив у яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що відповідачем винесено наказ від 07.09.2020 №150П "Про проведення заходів державного контролю", відповідно якого, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Ю.Кодинець, Л.Братусь, Б.Козубекнку доручено провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю у діяльності ТОВ "Будімперія 2017".

Відповідно до направлення на проведення заходу державного контролю №1084 від 07.09.2020 головними державними інспекторами Кодинець Ю.А., Братусь Л.О.. Козубенко Б.В. доручено провести інспекційне відвідування на предмет додержання законодавства про працю у діяльності ТОВ "Будімперія 2017" місце реєстрації: м. Полтава, вул. Котляревського, 22б, оф. 310, місце здійснення діяльності: Полтавська область, Карлівський район, с. Мартинівка.

У подальшому, на підставі вказаних наказу та направлення державним інспектором управління Держпраці у Полтавській області Кодитнець Ю.А. проведено інспекційне відвідування ТОВ "Будімперія 2017" - юридичної особи, яка використовує найману працю, за результатами якого складений акт від 21.09.2020 №ПЛ27597/159/АВ.

Перевіркою виявлено порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України щодо допущення працівників до роботи без належного оформлення трудових відносин шляхом заніми трудового договору цивільно-правовим.

Так, в ході проведення інспекційного відвідування було виявлено, що гр. ОСОБА_1 на момент здійснення інспекційного відвідування виконував підсобні роботи. ОСОБА_1 надав пояснення, згідно яких встановлено, що дана особа перебуває в трудових із ТОВ "Будімперія 2017", працює на посаді підсобника, режим роботи "6 на 1", робочий час з 8.00 до 17.00 працює з 03 вересня 2020 року заробітну плату отримує раз на місяць в розмірі 1500 грн. Стверджував, що наданий позивачем цивільно-правовий договір укладений між товариством та ОСОБА_1 не визначає конкретного обсягу робіт, що є ознакою саме трудових відносин, а не цивільно-правових.

Вказане свідчить про допуск до роботи ТОВ "Будімперія 2017" найманого працівника ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин шляхом заміни трудового договору цивільно-правовим.

05.11.2020 начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербаком С.Л. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ27597/159/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будімперія 2017" накладено штраф у сумі 50000,00 грн на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України.

Позивач не погодився постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами та оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Основними нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини є: Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №295 від 26.04.2017.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р "Питання Державної служби з питань праці" на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення).

Відповідно до п.1 вказаного Положення Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

У цьому випадку управління Держпраці у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та має права на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю, у тому числі щодо оформлення трудових відносин.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю на момент виникнення та реалізації спірних відносин було визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 4.12.2019 №1132) /надалі - Порядок №823/.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі - Порядок №509).

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку №823 (у редакції, чинній га момент виникнення спірних відносин) заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

За змістом пунктів 8, 10 Порядку №823 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів. Перебіг строку для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування починається з дня, наступного за днем надання об`єктом відвідування документів і пояснень, необхідних для їх проведення.

Відповідно до пункту 18 Порядку №823 у разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту).

Штрафи накладаються на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Пунктами 3, 4 Порядку №509 визначено, що справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Оскаржувана постанова винесена відповідачем за неналежне оформлення трудових відносин ТОВ "Будімперія 2017" з гр. ОСОБА_1 , який на думку органу Держпраці, перебуває з підприємцем у трудових відносинах.

Частиною першою статті 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що 01 вересня 2020 року між ТОВ "Будімперія 2017" (замовник) та громадянином ОСОБА_1 (виконавець) укладено цивільно-правовий договір, за умов якого товариство доручає, а громадянин бере на себе зобов`язання виконати роботи з прибирання від будівельного сміття на об`єкті: Реконструкції будівлі з проведенням комплексного термомодернізації та створенням нового освітнього простору Опорного закладу "Мартинівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Карлівської районної ради Полтавської області" в строк з 01 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року.

Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням.

За виконану роботу Замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі 1500 грн, не пізніше 10-ти днів з моменту прийняття замовником роботи за актом.

30 вересня 2020 року сторонами підписана додаткова угода згідно якої пункт 1.1 викладено у наступній редакції Замовник доручає, а громадянин бере на себе зобов`язання виконати роботи з прибирання від будівельного сміття на об`єкті: Реконструкції будівлі з проведенням комплексного термомодернізації та створенням нового освітнього простору Опорного закладу "Мартинівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Карлівської районної ради Полтавської області" в строк з 01 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року загальним обсягом 20 куб.м.

Оплата виконаних робіт здійснюється замовником виконавцеві у безготівковій або готівковій формі одноразово після завершення терміну дії договору з розрахунку 100 грн за 1 куб.м. будівельного сміття, обсяг якого та остаточна вартість робіт встановлюються актом приймання-передачі виконаних робіт, що підписується сторонами за результатами виконання договору у останній день його дії.

За результатами вказаного договору сторонами 30.09.2020 підписано акт приймання-передачі виконаних робіт згідно договору від 01.09.2020 за яким ОСОБА_1 винесено та завантажено на автомобіль будівельне сміття в об`ємі 23,5 куб.м., загальна вартість виконаних робіт становить 2350,00 грн. Виконавцю належить виплатити за виконані роботи з урахуванням обов`язкових відрахувань 1891,75 грн.

Суд звертає увагу, що відповідно до цивільно-правового договору предметом договору є саме надати послугу з прибирання сміття об`ємом 23,5 куб.м. більше жодних послуг виконавець не виконує.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 Цивільного кодексу України, згідно частини 1 якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦКУ).

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частин 1-2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Про укладання усних договорів та їх виконання свідчать наявні документи бухгалтерського обліку, обов`язковість складання яких передбачена вказаним Законом (акти виконаних робіт, рахунки на оплату, платіжні доручення).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору /стаття 902 ЦК України/.

Якщо договором передбачено надання послуг за таку плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором /частина перша статті 903 ЦК України/.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами /стаття 905 ЦК України/.

Відтак, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і суб`єктом господарювання на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг, виконання робіт тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Суд зазначає, що за цивільно-правовим договором, укладеним між власником і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів і у разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться. Водночас відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Суд вважає за потрібне зазначити, що у випадку, коли фізичні особи не надавали замовнику трудових книжок, вони не входять до штату підприємства, не підлягають правилам внутрішнього трудового розпорядку, облік їхнього робочого часу замовником не здійснюється, заробіток осіб, з якими укладені договори, залежить виключно від кількісних показників виконання договору-кількості виконаних заявок замовника, а відносини між товариством та виконавцем не передбачають заздалегідь встановлених норм виконання робіт, мінімальної плати за договором, то вказані відносини відповідають ознакам договору про надання послуг.

Виконавець за цивільно-правовим договором на відміну від працівника за трудовим договором не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Ще одна відмінність між цивільно-правовим та трудовим договорами полягає в тому, що відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами Кодексу законів про працю України та інших актів трудового законодавства і не може змінюватися сторонами трудового договору, а відповідальність у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами Цивільного кодексу України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 18.01.2018 у справі № 350/403/16-ц.

Як слідує зі змісту цивільно-правового договору, метою його укладання є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Предметом договору є здійснення прибирання будівельного сміття. Отже, громадянином: ОСОБА_1 виконувалась індивідуально визначена робота, а тому твердження відповідача щодо відсутності в цивільно-правових угодах конкретизації послуг які мають бути надані є безпідставними.

Крім того, цивільно-правовими договорами передбачено, що виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, оплата послуг здійснюється на підставі акту приймання-передачі.

Отже, вказаний договір не передбачають сплату страхових внесків та надання гарантій, пільг, компенсацій, допомоги, характерних для трудового законодавства, та дозволяють виконавцю самостійно організовувати виконання роботи, не підпорядковуватися правилам внутрішнього трудового розпорядку.

Також встановлено, що вказаний договір діє до 30 вересня 2020 року, що свідчить про строковість та обмеженість в часі надання послуг. Таким чином, після виконання визначених робіт відносини між сторонами договору припинилися.

Розділом 2 договору сторони погодили, що за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду після підписання акта приймання-передачі наданих послуг.

Так, актом прийому-передачі виконаних робіт за вищевказаним цивільно-правовим договором встановлено виконання робіт з винесення та завантаження на вантажний автомобіль будівельного сміття всього 23,5 куб.м.

Отже, в цьому випадку оплачувався не процес праці, а її результати, які визначалися після закінчення робіт і складання актів здавання-приймання виконаної роботи, на підставі яких проводилася оплата.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що договір, укладений між ТОВ "Будімперія 2017" та громадянином ОСОБА_1 за своїм змістом є цивільно-правовим договором, а відносини, що склалися між сторонами цього договору, - суто цивільно-правовими.

Крім того, судом встановлено, що поставною Карлівського районного суду Полтавської області від 11.11.2020 по справі №531/1541/20 закрито провадженні у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАп відносно ОСОБА_3 директора ТОВ "Будімперія 2017" на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Вказаною постановою встановлено, укладання між товариством та ОСОБА_1 цивільно-правого договору.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивачем не було допущено порушення статті 24 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Саме це положення Конституції України на найвищому рівні гарантує дотримання прав особи під час та в результаті вчинення органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами (суб`єктами владних повноважень, владними суб`єктами) відносно неї юридично значущих дій або прийняття рішень.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України одним із критеріїв правомірності рішень чи дій суб`єктів владних повноважень є використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що відповідач скористався своїми повноваженнями не з тією метою, з якою йому таке повноваження надано, а лише за формальними підставами. А відтак, оскаржувана постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 05.11.2020 №ПЛ27597/159/АВ/П/ПТ/ТД-ФС є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будімперія 2017" (вул. Котляревського, 22Б, офіс 310, м. Полтава, 36000, ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна,119, м. Полтава, 36014, ) про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області від 05.11.2020 №ПЛ27597/159/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будімперія 2017" судові витрати в розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15 лютого 2021 року.

Суддя С.С. Бойко