Справа № 640/21758/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року м. Київ № 640/21758/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство реконструкції та розвитку»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство реконструкції та розвитку» з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 445 793,75 грн., а саме: 356 635 грн. за податковими зобов`язаннями та 89158,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2019 року № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 71 696 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 29.10.2019 року № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 170,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 29.10.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 71,73 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 29.10.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 368,73 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення - вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2019 року № Ю-72 у розмірі 737, 47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Позивач вказує, що загальне правило оцінки фінансових інвестицій на дату балансу визначено пунктами 8, 9 П(С)БО 12, а саме: фінансові інвестиції на дату балансу відображаються за справедливою вартістю або собівартістю. Проте це правило не поширюється на інвестиції, що утримуються підприємством до їх погашення або обліковуються за методом участі в капіталі. Спосіб оцінки на дату балансу фінансової інвестиції в асоційовані та дочірні підприємства залежить від мети інвестора щодо використання такої конкретної інвестиції та здатності отримувати інвестором кошти від інвестиції. Якщо друга умова залежить від об`єктивних факторів, то перша визначається платником податків (керівництвом) під час придбання фінансової інвестиції самостійно. На думку позивача, висновки щодо порушення товариством П(С)БО 12 та інших норм необґрунтовані, адже під час придбання інвестицій, керуючись п. 15 П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції», товариство визначило їх мету використання та порядок обліку як того вимагає законодавство. Порядок обліку повністю відповідає вимогам пунктів 8, 9 та 17 П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції». Натомість, в акті перевірки наявність порушення обґрунтовується загальними вимогами наказу, що визначає обліку політику підприємства щодо обліку інвестицій, без урахування вимог наказу від 25.01.2005 року № 1/25.01.2005 (під час проведення перевірки посадовим особам контролюючого органу було надано відповідний наказ, згідно з яким придбані інвестиції за Договором № 1 «купівлі-продажу корпоративних прав» від «21» січня 2005 року необхідно обліковувати за фактичною собівартістю без застосування методу участі у капіталі (підстава п. 17 «а»)) та приписів законодавства.

Окремо позивач акцентує увагу на недостовірності інформації, що зазначена в акті перевірки та інші порушення з боку контролюючого органу при розрахунку грошових зобов`язань зі сплати податку на прибуток. Так, в Акті перевірки взагалі відсутня інформація щодо сплати податку на прибуток у 2016 році у зв`язку з отриманням дивідендів; зазначено, що корпоративні права ще у 2011 році начебто передані до іншої юридичної особи (аркуш 6 Акту перевірки; аркуш З листа від 30.10.2019 року № 34929/10/26-15-05-03-03 «Про розгляд заперечення»), що не відповідає дійсності; не встановлений безпосередній зв`язок (його відсутність) між виявленими порушеннями, показниками відповідних рядків податкових декларацій (звітів, розрахунків) та регістрами бухгалтерського обліку (первинними документами), які використовувались при проведенні перевірки суб`єктів господарювання; зазначено про дочірнє підприємство ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу», яке не є дочірнім тощо.

Стосовно вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2019 року № Ю-72, а також рішення від 29.10.2019 № позивач зазначив про її безпідставність, адже платником податків сплачено усі податки з єдиного соціального внеску, а головне - за даними перевірки взагалі не встановлено факт наявності боргу (недоїмки), а встановлена переплата. Платник податків не має задекларованих, але не сплачених грошових зобов`язань, тобто відсутнє узгоджене грошове зобов`язання.

Що стосується рішення від 29.10.2019 року № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 170,00 грн. позивач зазначив, що ним подано відповідний звіт за травень 2015 року до контролюючого органу, що підтверджується відповідною квитанцією органу державної податкової служби.

Що стосується рішення від 29.10.2019 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 71,73 грн. у зв`язку з порушенням пункту 6 ч. З розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 р. за № 508/26953, в результаті чого порушено порядок сплати єдиного внеску з 21.01.2015 по 28.01.2015 року, то позивач зазначив, що мова йде про операції у січні місяці 2015 року, а отже платник податків не міг допустити порушення вимог нормативно-правового акту - Інструкції № 449, що був прийнятий лише у квітні місяці 2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі № 640/21758/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.12.2019 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, відповідно до якого відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки згідно з пп. «а» п. 17 ГІ (С)БО 12 «Фінансові інвестиції» фінансові інвестиції придбані та утримуються виключно для продажу протягом дванадцяти місяців з дати придбання. Наданий позивачем наказ «Про придбання фінансових інвестицій» від 25 січня 2005 року №1/25.01.2005 не містить інформацію про намір продажу пакету акцій протягом 12 місяців з моменту їх купівлі та цілі утримання на балансі інвестицій. Відтак, якщо позивачем не здійснено продаж пакету акцій протягом 12 місяців, то облік фінансових інвестицій в асоційовані і дочірні підприємства здійснюється відповідно до П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції» затверджені наказом міністерства фінансів України від 26.04.2000 року № 91. Посилання позивача на лист від 06.01.11 року № 31-3401010/23-8432/70 фахівців Мінфіну, в якому зазначається, що «...від мети утримання фінансової інвестиції, яка повинна бути зафіксована або у договорі купівлі, або розпорядчому документі, або у відповідному первинному документі, залежить модель оцінки відповідної фінансової інвестиції...», на думку відповідача, не відповідає наявній законодавчій та інформаційній базі.

Щодо порушень позивача сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідач зазначив, що ТОВ «Агентство реконструкції та розвитку» не подано звіт за травень 2015 року «Додаток 4 до порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», таким чином, підприємство не виконало вимоги п.4 ч.2 ст.6, п.1 ч.2 ст.6. п.1 ч. І ст. 7 та п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-V1. Також в інтегрованій картці платника рахується штрафна санкція за несвоєчасну сплату ЄСВ з 21.01.2015 року по 28.01.2015 рік, таким чином, підприємство не викопало вимоги ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску па загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 05.09.2019 року №270 проведена позапланова документальна виїзна перевірка Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство реконструкції та розвитку», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 26.09.2019 року, валютного законодавства за період з 01.01.2016 року по 26.09.2019 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавства за період з 01.01.2011 року по 26.09.2019 року та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами проведеної перевірки було виявлено порушення вимог податкового законодавства ТОВ «Агентство реконструкції та розвитку», які відображені в Акті перевірки №19/1-26-15-05-03-03/33239143 від 03.10.2019 року, а саме порушення:

- п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 12 «Фінансові інвестиції», затвердженого наказом Мінфіну України від 26.04.2000 № 91, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.05.2000 за №284/4505, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за № 860/4153, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 356 635 гривень, у тому числі за 2016 рік на суму 190 440 грн., за 2017 рік на суму 92 825 грн., за 2018 рік на суму 73 370 грн.;

- п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 12 «Фінансові інвестиції», затвердженого наказом Мінфіну України від 26.04.2000 № 91, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.05.2000 року за № 284/4505, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за № 860/4153, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування всього у сумі 71 696 грн., а саме, за 2019 рік у сумі 71 696 грн.;

- п. 4 ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, зі змінами та доповненнями, неподання звіту за травень 2015 року;

- ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 року та п. 6 ч. З p. IV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року, в результаті чого порушено порядок сплати єдиного внеску з 21.01.2015 року по 28.01.2015 року.

31.10.2019 року на підставі висновків Акту перевірки від 03.10.2019 року №19/1-26-15-05-0303/33239143, ГУ ДПС винесені:

- податкові повідомлення-рішення: №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств - 445 793,75 грн., з них за податковими зобов`язаннями - 356 635 грн., за штрафними санкціями - 89 158,75 грн.; № , відповідно до якого, сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 71 696,00 грн.;

- рішення № від 29.10.2019 застосовано штрафні санкції на підставі п. 7 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за неподання, несвоєчасне подання, подання не встановленою формою звітності у сумі 170,00 грн.;

- рішення № від 29.10.2019 року на підставі ч. 9 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застосовано штраф у розмірі 71,73 грн.;

- рішення № від 29.10.2019 року застосовано штрафні санкції у сумі 368,73 грн. щодо порушень п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 6, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI;

- вимога про сплату боргу від 29.10.2019 № Ю-72 щодо сплати єдиного внеску, штрафів, пені на загальну суму 737,47 грн.

Контролюючим органом зроблено висновки, що ТОВ «Агентство реконструкції та розвитку» не здійснено відображення у дебеті рахунку 14 «Довгострокові фінансові інвестиції» нерозподіленого прибутку ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу», відповідно до частки інвестора в чистому прибутку об`єкта інвестування на загальну суму 2 053 000 грн., в тому числі за: 2016 рік - 1 058 000 грн., за 2017 рік -555 500 грн., за 2018 рік - 439 500 грн. Відповідач зазначив, що коли об`єкт інвестування ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» має за результатами діяльності прибуток, збільшення доходу необхідно відобразити в обліку підприємства інвестора (ТОВ «агентство реконструкції та розвитку») кореспонденцією рахунків: Д-т 141 «Інвестиції пов`язаним сторонам за методом обліку участі у капіталі» К-т 721 «Дохід від інвестицій в асоційовані підприємства» на суму прибутку за результатами діяльності підприємств - емітентів ТОВ «малинська фабрика спеціального паперу». ТОВ «Агентство реконструкції та розвитку» не відображено в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності дохід від результатів діяльності дочірнього підприємства ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» за 2016, 2017 та 2018 роки.

З матеріалів справи також вбачається, що ТОВ «Агентство реконструкції та розвитку» подало до податкового органу заперечення від 17.10.2019 року на акт перевірки від 03.10.2019 року. До заперечення надано наказ «Про придбання фінансових інвестицій» від 25.01.2005 року № 1/25.01.2005, згідно якого придбані інвестиції обліковуються за фактичною собівартістю відповідно до п.15 П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції» (підстава п. 17 «а»).

Відповідно до Висновку від 25.10.2019 року № 2/26-15-05-03-03 про розгляд заперечення, яке надане ТОВ «Агентство реконструкції та розвитку» за результатами розгляду заперечення, висновки акта від 03.10.2019 року №19/1-26-15-05-03-03/33239143залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

Проте, на думку відповідача, згідно з пп. «а» п. 17 ГІ (С)БО 12 «Фінансові інвестиції» фінансові інвестиції придбані та утримуються виключно для продажу протягом дванадцяти місяців з дати придбання.

Щодо встановленого порушення по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідачем зроблено висновок, що контролюючим органом по нарахуванні та сплаті єдиного внеску за період з 01.01.2011 року по 30.09.2013 року був орган Пенсійного фонду України, в інформаційних системах ГУ ДФС у м. Києві відсутня інформація щодо поданої звітності про суми заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також своєчасності сплати єдиного внеску. До Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві був направлений запит про надання інформації щодо своєчасності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ТОВ «агентство реконструкції та розвитку» за період з 01.01.2011 року по 30.09.2013 року. При перевірці оборотно-сальдової відомості рахунку 661, оборотно-сальдової відомості рахунку 651, відомості нарахування заробітної плати, інтегрованої картки платника (71010000) та розрахунково-платіжної відомості № НЗП-05 за травень 2015 року, було встановлено нарахування доходу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вигляді заробітної плати в загальній сумі 2863, 08 гривень. ТОВ «АГЕНСТВО РЕКОНСТРУКЦІЇ ТА РОЗВИТКУ» не подано звіт за травень 2015 року «Додаток 4 до порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», таким чином, підприємство не виконало вимоги п.4 ч.2 ст.6, п.1 ч.2 ст.6. п.1 ч. І ст. 7 та п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-V1. Також в інтегрованій картці платника рахується штрафна санкція за несвоєчасну сплату ЄСВ з 21.01.2015 року по 28.01.2015 рік, таким чином, підприємство не викопало вимоги ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску па загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Підприємством не виконано вимоги п.1 р. З Наказу Міндоходів № 454 від 19.09.2013 року «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» згідно яких страхувальники, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору або на інших умовах, передбачених законодавством, зобов`язані формувати та подавати до органів доходів і зборів звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду.

Не погоджуючись з вказаними висновками контролюючого органу, вважаючи податкові повідомлення-рішення від 31.10.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 445 793,75 грн., а саме: 356 635 грн. за податковими зобов`язаннями та 89158,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); від 31.10.2019 року № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 71 696 грн.; від 29.10.2019 року № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 170,00 грн.; від 29.10.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 71,73 грн. протиправними, а також рішення від 29.10.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 368,73 грн. та рішення- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2019 року № Ю-72 у розмірі 737, 47 грн. такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі також - ПК України) (тут і дали - у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, судом встановлено, що відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 05.09.2019 року № 270 проведена позапланова документальна виїзна перевірка Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство реконструкції та розвитку», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 26.09.2019 року, валютного законодавства за період з 01.01.2016 року по 26.09.2019 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавства за період з 01.01.2011 року по 26.09.2019 року та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

Результатами проведеної контролюючим органом перевірки відображені в Акті перевірки № 19/1-26-15-05-03-03/33239143 від 03.10.2019 року.

Щодо встановлених відповідачем порушень суд зазначає наступне.

У частині податку на прибуток, слід зазначити наступне.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до зазначеної норми, для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Частина 2 статті 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлює, що регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку, затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку в державному секторі, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про фінансові інвестиції визначені П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції» (надалі також П(С)БО 12).

Відповідно до п. 8 П(С)БО 12, фінансові інвестиції (крім інвестицій, що утримуються підприємством до їх погашення або обліковуються за методом участі в капіталі) на дату балансу відображаються за справедливою вартістю.

Сума збільшення або зменшення балансової вартості фінансових інвестицій на дату балансу (крім інвестицій, що обліковуються за методом участі в капіталі) відображається у складі інших доходів або інших витрат відповідно.

Згідно з п. 9 П(С)БО 12 фінансові інвестиції, справедливу вартість яких достовірно визначити неможливо, відображаються на дату балансу за їх собівартістю з урахуванням зменшення корисності інвестиції.

Втрати від зменшення корисності фінансових інвестицій відображаються у складі інших витрат з одночасним зменшенням балансової вартості фінансових інвестицій.

Відтак, загальне правило оцінки фінансових інвестицій на дату балансу визначено пунктами 8, 9 П(С)БО 12, а саме: фінансові інвестиції на дату балансу відображаються за справедливою вартістю або собівартістю.

Проте, з урахуванням наведеного, вказане правило не поширюється на інвестиції, що утримуються підприємством до їх погашення або обліковуються за методом участі в капіталі.

Так, відповідно до пункту 11 П(С)БО 12 фінансові інвестиції в асоційовані і дочірні підприємства на дату балансу відображаються за вартістю, визначеною за методом участі в капіталі, крім випадків, наведених у пунктах 17 і 22 Положення (стандарту) 12.

Таким чином, П(С)БО 12 прямо встановлює, що таке правило обліку, як за методом участі в капіталі, не поширюється на фінансові інвестиції в асоційовані і дочірні підприємства у випадках, наведених у п. 17 цього П(С)БО.

Так, відповідно до пункту 17 П(С)БО 12 фінансові інвестиції в асоційовані й дочірні підприємства в бухгалтерському обліку відображаються в порядку, наведеному у пунктах 8 і 9 Положення (стандарту) 12, якщо:

а) фінансові інвестиції придбані та утримуються виключно для продажу протягом дванадцяти місяців з дати придбання;

б) асоційоване або дочірнє підприємство ведуть діяльність в умовах, які обмежують його здатність передавати кошти інвестору протягом періоду, що перевищує дванадцять місяців.

При цьому, відповідно до приписів пункту 15 П(С)БО 12 оцінка та облік фінансових інвестицій здійснюються за кожною (окремою) фінансовою інвестицією.

Спосіб оцінки на дату балансу фінансової інвестиції в асоційовані та дочірні підприємства залежить від мети інвестора щодо використання такої конкретної інвестиції та здатності отримувати інвестором кошти від інвестиції. Якщо друга умова залежить від об`єктивних факторів, то перша визначається платником податків (керівництвом) під час придбання фінансової інвестиції самостійно.

Судом встановлено, що у листі від 06.01.2011 року № 31-34010-10/23-8432/70 Міністерства фінансів України також вказано на те, що від мети утримання фінансової інвестиції, яка повинна бути зафіксованою або в договорі купівлі, або в розпорядчому документі, або у відповідному первинному документі, залежить модель оцінки відповідної фінансової інвестиції.

При цьому суд критично ставиться до тверджень відповідача про відсутність вказаного Листа, оскільки позивачем надано таку до матеріалів даної справи.

За твердженнями позивача, на виконання вищенаведених вимог, під час придбання корпоративних прав керівником підприємства було видано відповідний наказ щодо обліку вказаних корпоративних прав, згідно з яким придбані інвестиції за Договором № 1 «купівлі-продажу корпоративних прав» від 21.01.2005 року необхідно обліковувати за фактичною собівартістю без застосування методу участі у капіталі (підстава п. 17 «а»).

При цьому відповідно до підпункту «а» пункту 17 Положення, фінансові інвестиції в асоційовані й дочірні підприємства, у випадку їх придбання з метою продажу протягом дванадцяти місяців з дати придбання, в бухгалтерському обліку відображаються в порядку, наведеному у пунктах 8 і 9 Положення (стандарту) 12, а саме - за собівартістю.

Таким чином, справедливими є твердження позивача, що висновки щодо порушення товариством П(С)БО 12 та інших норм необґрунтовані, адже під час придбання інвестицій, керуючись п. 15 П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції», товариство визначило їх мету використання та порядок обліку.

Порядок обліку повністю відповідає вимогам пунктів 8, 9 та 17 П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції».

Суд зауважує, що в акті перевірки наявність порушенням контролюючим органом обґрунтовується загальними вимогами наказу, що визначає обліку політику підприємства щодо обліку інвестицій, без урахування вимог зазначеного наказу від 25.01.2005 року № 1/25.01.2005 та приписів законодавства, що наведені вище. Відтак, суд дійшов висновку про недоцільність застосування методу участі в капіталі.

Разом з тим, частина 2 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлює, що питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать виключно до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Таким чином, платником податків було правомірно самостійно обрано порядок обліку фінансової інвестиції у відповідності до вимог пунктів 8, 9, 15 та 17 П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції». Визначення «доцільності» застосування іншого методу обліку, як і застосування методів бухгалтерського обліку у цілому, не належить до компетенції податкового органу.

Окремо суд зазначає щодо інформації, що зазначена в акті перевірки при розрахунку грошових зобов`язань зі сплати податку на прибуток: на сторінці 8 Акту перевірки суб`єктом владних повноважень зазначені обставини та зроблено висновок, що не відповідають дійсності, а саме: «ТОВ «Агентство реконструкції та розвитку» не відображено в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності дохід від результатів діяльності дочірнього підприємства ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» за 2016, 2017 та 2018 роки». Разом з тим, не є доведеним факт, що ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу», яке має декількох учасників, є дочірнім підприємством позивача.

Згідно з пунктом 5 розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року № 727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 року за № 1300/27745, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

У контексті зазначено, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо того, що в Акті перевірки відсутня інформація щодо сплати податку на прибуток у 2016 році у зв`язку з отриманням дивідендів, а інформація про те, що корпоративні права у 2011 році передані до іншої юридичної особи (аркуш 6 Акту перевірки; аркуш З листа від 30.10.2019 року № 34929/10/26-15-05-03-03 «Про розгляд заперечення»), не відповідає дійсності; не встановлений безпосередній зв`язок (його відсутність) між виявленими порушеннями, показниками відповідних рядків податкових декларацій (звітів, розрахунків) та регістрами бухгалтерського обліку (первинними документами), як господарювання; зазначено про дочірнє підприємство ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу», яке не є дочірнім тощо.

Вказане свідчить про порушенням Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень, затверджених Наказом Державної фіскальної служби України від 01.06.2017 року № 396.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 445 793,75 грн., а саме: 356 635 грн. за податковими зобов`язаннями та 89158,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 71 696 грн. підлягають задоволенню.

У частині вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2019 року № Ю-72, а також рішення від 29.10.2019 № суд зазначає наступне.

Висновками до акту перевірки встановлено неподання звіту за травень 2015 року та несвоєчасна сплата єдиного внеску.

Суб`єктом владних повноважень надіслана вимога про необхідність сплати узгодженого податкового зобов`язання та застосовані штрафні санкції за несплату єдиного внеску.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

Частиною 4 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.1 р. З Наказу Міндоходів № 454 від 19.09.2013 року «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхувальники, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору або на інших умовах, передбачених законодавством, зобов`язані формувати та подавати до органів доходів і зборів звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду.

Позивач зазначає, що ним подано відповідний звіт за травень 2015 року до контролюючого органу, що підтверджується відповідною квитанцією органу державної податкової служби, а також про сплату усіх податків з єдиного соціального внеску. Водночас, відповідач вказує, що ТОВ «Агентство реконструкції та розвитку» не подано звіт за травень 2015 року «Додаток 4 до порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», таким чином, підприємство не виконало вимоги п.4 ч.2 ст.6, п.1 ч.2 ст.6. п.1 ч. І ст. 7 та п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-V1. Також в інтегрованій картці платника рахується штрафна санкція за несвоєчасну сплату ЄСВ з 21.01.2015 року по 28.01.2015 рік, таким чином, підприємство не викопало вимоги ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску па загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Судом встановлено, що в матеріалах міститься копія звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, а також підтвердження прийняття звіту за травень. Водночас, доводи відповідача не підтверджені документально.

Разом з тим, відповідачем не доведено, що платник податків не має задекларованих, але не сплачених грошових зобов`язань, тобто відсутнє узгоджене грошове зобов`язання. Також не доведеним є факт, що платник податків отримував будь-яке рішення про нарахування 737,47 грн. Відсутня будь-яка інформація з цього приводу і в самому Акті перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2019 року № Ю-72 є безпідставною та підлягає скасуванню. З цих підстав також підлягає скасуванню рішення від 29.10.2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 368,73 грн.

Що стосується рішення від 29.10.2019 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 71,73 грн. у зв`язку з порушенням пункту 6 ч. 3 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 р. за № 508/26953, в результаті чого порушено порядок сплати єдиного внеску з 21.01.2015 по 28.01.2015 року, суд вважає доцільним посилання позивача щодо того, що операції здійснені позивачем у січні місяці 2015 року, а отже платник податків не міг допустити порушення вимог нормативно-правового акту - Інструкції № 449, що був прийнятий лише у квітні місяці 2015 року.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення від 29.10.2019 року № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 170,00 грн.; визнання протиправним та скасування рішення від 29.10.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 71,73 грн.; визнання протиправним та скасування рішення від 29.10.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 368,73 грн.; визнання протиправним та скасування рішення - вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2019 року № Ю-72 у розмірі 737, 47 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити щодо питання розгляду заперечень позивача від 17.10.2019 на Акт перевірки №19/1-26-15-05-03-03/33239143 від 03.10.2019 року.

Так, позивач вказує, що при наданні заперечень платник податків зазначив, що бажає взяти участь у розгляді його заперечень, однак повідомлення було надіслано пізніше ніж за чотири дні до їх розгляду, а розгляд заперечень відбувався вже після прийняття рішень про застосування штрафних санкцій, що підтверджується датами на рішеннях та датою листа від 30.10.2019 року № 34929/10/26-155-05-03-03 «Про розгляд заперечення», який платник податків отримав після рішень про застосування штрафних санкцій.

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового Кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішен`ь. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Судом встановлено, що заперечення позивача від 17.10.2019 року до Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 03.10.2019 на адресу податкового органу надійшло відповідно до штемпелю вхідної кореспонденції на супровідному листі ТОВ «Агентство реконструкції та розвитку» 21.10.2019 року № 24648/10, в свою чергу на виконання вимог ПК України відповідачем 22.10.2019 року на адресу товариства направлено повідомлення про запрошення від 22.10.2019 №29576/10/26-15-05-03-03. Відтак, повідомлення надіслано не пізніше наступного робочого дня з дня отримання заперечення. Враховуючи зазначене, платника податків повідомлено належним чином в рамках чинного законодавства. Отже, порушення податковим органом норм ПК України не доведено.

Щодо тези позивача, що «... розгляд заперечень відбувався вже після прийняття рішень про застосування штрафних санкцій...» суд зазначає наступне.

Відповідно до наданих матеріалів справи розгляд заперечення відбувався 25.10.2019 року у приміщенні ГУ ДПС у м. Києві за адресою вулиця Шолуденка, 33/19 місто Київ, в результаті якого складено та підписано керівництвом ГУ ДПС у м. Києві Висновок від 25.10.2019 року № 2/26-15-05-03-03 по розгляду заперечення ТОВ «Агентство реконструкції та розвитку», яким висновки акту від 03.10.2019 №19/1-26-15-05-03-03/33239143 залишено без змін, а заперечення - без задоволення. На підставі зазначеного висновку податковим органом на адресу позивача направлено лист про розгляд заперечення від 30.10.2019 року № 34929/10/26-15-05-03-03.

Відповідно до п.86.7 ст. 86 ПК України рішення про визначення грошового зобов`язання приймається керівником контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечення платника податків.

Враховуючи те, що розгляд заперечення відбувся 25.10.2019 року, то рішення про застосування штрафних санкцій № , № , № винесені 29.10.2019 року на підставі висновку розгляду заперечення. Відтак, податковий орган діяв виключно в межах законодавства, при цьому не порушуючи строки встановлені ПК України.

При цьому, суд окремо звертає увагу, що дослідити процедурні порушення перевірки контролюючого органу не є можливим з наданих матеріалів справи. Доводи не спростовуються та не підтверджуються сторонами.

За результатом системного аналізу вимог податкового законодавства, на підставі оцінки наявних у справі доказів окремо та у їх сукупності, суд звертає увагу на те, що висновок про порушення приписів податкового законодавства може ґрунтуватись на належних, допустимих і достатніх доказах і не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідач при вирішенні справи не обґрунтовував свою позицію при прийнятті оскаржуваних рішень та не довів її суду шляхом надання належних та достовірних доказів.

З урахуванням викладеного, зважаючи на недоведеність правомірності дій відповідача, спірні податкові повідомлення-рішення та рішення прийняті відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.

Згідно із частиною першою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись вимогами статей 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство реконструкції та розвитку» (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, кімната 414, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 445 793,75 грн., а саме: 356 635 грн. за податковими зобов`язаннями та 89158,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2019 року № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 71 696 грн.;

4. Визнати протиправним та скасувати рішення від 29.10.2019 року № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 170,00 грн.;

5. Визнати протиправним та скасувати рішення від 29.10.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 71,73 грн.;

6. Визнати протиправним та скасувати рішення від 29.10.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 368,73 грн.;

7. Визнати протиправним та скасувати рішення - вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2019 року № Ю-72 у розмірі 737, 47 грн.

8. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство реконструкції та розвитку» (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, кімната 414, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 782,57 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур