Справа № 240/18633/20
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/18633/20

15 березня 2021 року м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Гонтарук В. М., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22 лютого 2021 року залишив її без руху та запропонував скаржнику в строк протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали усунути недоліки апеляційної скарги виконати вимоги ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

10 березня 2021 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшли заяви ОСОБА_1 на усунення недоліків апеляційної скарги.

Дослідивши вказані заяви, суд зазначає наступне.

Підставами для залишення апеляційної скарги без руху було наступне:

- вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 не відповідали положенням ст. 315 КАС України.

- у вступній та мотивувальній частинах апеляційної скарги зазначає, що оскаржується постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року, тоді як в матеріалах справи міститься рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року;

- апелянтом не дотримано строку звернення до суду з апеляційною скаргою, визначеного ст. 122 КАС України.

При дослідженні заяв ОСОБА_1 судом встановлено наступне.

Як вбачається зі змісту вперше поданої апеляційної скарги, апелянт просив суд: скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року та направити справу до Житомирського окружного адміністративного суду.

Оскільки, вказані вимоги не відповідали вимогам ст. 315 КАС України суд запропонував позивачу привести вимоги апеляційної скарги у відповідності до вимога КАС України.

Усуваючи недоліки апеляційної скарги, скаржник у новій апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року та змінити рішення суду.

Водночас, суд наголошує по перше, що в матеріалах справи відсутня постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року, а міститься рішення вказаного суду.

Крім того, заявляючи вимогу про зміну рішення апелянт не конкретизує, в якій саме частині рішення суду першої інстанції необхідно змінити, що свідчить про невиконання в повному обсязі ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в цій частині.

Щодо порушення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, суд вказує на слідуюче.

Усуваючи недоліки апеляційної скарги у цій частині, позивач зазначає, що спірне рішення ним було отримано лише 21 грудня 2020 року, а тому на його переконання тридцятиденний строк звернення до суду з апеляційною скаргою ним не пропущено.

Водночас, суд вкотре зауважує, що отримавши рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року - 21 грудня 2020 року, останнім днем для подачі апеляційної скарги визначеного ст.122 КАС України було 21 січня 2021 року, проте позивач подав апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду лише 29 січня 2021 року, тобто з пропуском строку встановленого нормами КАС України.

Суд зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Проте, як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано належних і допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 72-76 КАС України, на підтвердження того, що оскаржуване рішення було надіслано до суду в межах тридцятиденного строку визначеного КАС України, що позбавляє суд можливості встановити поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на вказані обставини вважаю за необхідне продовжити скаржнику строк усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.121, 298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Продовжити позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги, передбачених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 22 лютого 2021 року.

2. Запропонувати особі, яка подала апеляційну скаргу, виконати вимоги даної ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги у строк не пізніше 10 днів з дня отримання вказаної ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Гонтарук В. М.