Справа № 560/389/19
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/389/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

17 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника позивача: Ткачука Б.М.,

представника відповідача: Поліщука Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (ГУ ДПС у Хмельницькій області) з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №, №, № від 03.12.2018, і податкові вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19.02.2019 №Ф-2132-51 та від 03.12.2018 №252211303.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року, позов задоволено.

Проте, постановою Верховного Суду від 02.07.2020 року скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 02.07.2020 року зазначив про те, що суди не з`ясували, чи реалізовано в межах звітного періоду саме той трактор, вартість якого віднесена позивачем до складу витрат підприємця у звітному періоді в той час, як з`ясування цих обставин має суттєве значення для вирішення спору в цій частині.

Перебування ж іншого товару на складі, по-перше, не підтверджено належними і допустимими доказами, а по-друге, як вже було зазначено, вартість придбаного, але нереалізованого товару не може бути включена до складу витрат підприємця до моменту фактичної реалізації такого товару. Саме цей факт є свідченням того, що витрати безпосередньо пов`язані з отриманням доходу від підприємницької діяльності.

Також, судові рішення не містять встановлених обставин наявності у позивача майна у спірний період, ремонт і експлуатація якого потребувала придбання зазначених товарів. Разом з тим, відповідач зауважував, що позивач набув право власності на нежитлову будівлю АЗС і нежитлову будівлю АЗС для заправки світлими нафтопродуктами, для ремонту і експлуатації яких за позицією позивача, висловленою в позові, були понесені витрати, лише у червні 2018 року, у зв`язку з чим питання правомірності віднесення вартості комодів "Агата", вартість виготовлення меблів, вартість конструкції ролет + пульт, вартість профіля НС-18 до складу витрат у звітних 2016 і 2017 роках потребувало більш детального вивчення, в тому числі шляхом дослідження документів, підтверджуючих зв`язок понесених витрат із господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 .

Щодо відображення у складі витрат податкової декларації про майновий стан і доходи у 2017 році вартості витрат на утримання та ремонт основних засобів (вантажних автомобілів) у загальному розмірі 582350,51 грн (вартість запасних частин, автошин, оливи, списаних на ремонт основних засобів), то судові рішення не містять встановлених обставин стосовно того, на утримання і ремонт яких саме транспортних засобів позивачем було понесено визначені витрати. Не містять матеріали справи і відповідних доказів на підтвердження цих обставин. З огляду на зміст судових рішень, суди взагалі не встановили наявність у позивача транспортних засобів для здійснення господарської діяльності.

Так, за результатами нового розгляду даної справи, 20 жовтня 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ФОП ОСОБА_1 здійснює свою діяльність на загальній системі оподаткування відповідно до ст. 177 Податкового кодексу України (ПК України), та є платником податку на додану вартість. Види господарської діяльності: 45.19 - торгівля іншими автотранспортними засобами; 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 46.19 - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.61 - оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 56.30 - обслуговування напоями; 52.29 - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 45.20 - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 49.41 - вантажний автомобільний транспорт.

Так, посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт від 05.11.2018 №1611/22-01-13- 03/ НОМЕР_1 .

У ході проведеної перевірки виявлено наступні порушення:

- ч. 1 п. 3 розділу IV наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи" від 02.10.2015 №859, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1298/27743, пп. 177.2 п. 177.4, п. 177.10 ст. 177 ПК України із змінами та доповненнями, позивачем в періоді, що перевірявся занижено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в розмірі 279630,47 грн. в тому числі за 2016 на суму 42211,91 грн. та за 2017 на суму 237418,56 грн.;

- п. 16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення", ч. 1 п. 3 розділу IV наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи" від 02.10.2015 №859, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за № 1298/27743, п. 177.2, п. 177.4, п. 177.10 ст. 177 ПК України із змінами та доповненнями, підприємцем в періоді, що перевірявся занижено суму податкових зобов`язань з військового збору в розмірі 23302,54 грн. в тому числі 3517,66 грн. за 2016 та 19784,88 грн. за 2017;

- п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6 та п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8, абзацу 3 ч. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI, із змінами та доповненнями, пп. 2 п. 5 розділу IV Наказу Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 07.05.2015 за №508/26953 "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями, позивачем занижено суму єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, у розмірі 22%, що підлягає сплаті на суму 147042,16 грн. в тому числі: за 2016 у розмірі 51592,30 грн. та за 2017 у розмірі 95449,86 грн.;

- пп. "г" п. 198.5 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 позивачем занижено суму ПДВ, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в сумі 672,00 грн. в жовтні 2017;

- п. 286.2 ст. 286 ПК України податкову декларацію з плати за землю (земельний податок) за 2017 подано з порушенням граничного строку подання звітності, а саме 24.04.2017 (граничний строк подання декларації - 20.02.2017);

- п. 63.3 ст. 63 ПК України, п. 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 №462), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.05.2014 за №503/25280, не подані повідомлення за формою №20-ОПП по об`єктах оподаткування і об`єктах, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність;

-пп. "а" п. 176.1 ст. 176, п. 177.10 ст. 177 ПК України, а саме: за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 позивачем не надано для перевірки Книгу обліку доходів і витрат.

На підставі акта перевірки, відповідачем 03 грудня 2018 року винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- № яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, застосовано штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) у загальному розмірі 419445,71 грн. (за податковими зобов`язаннями 279630,47 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 139815,24 грн.);

- № яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військового збору, застосовано штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) у загальному розмірі 29128,18 грн. (за податковими зобов`язаннями 23302,54 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 5825,64 грн.);

- № яким донараховано 147042,16 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та застосовано на пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" штрафні санкції у розмірі 19863,45 грн., що у загальному розмірі становить 166905,61 грн.

Також, ГУ ДПС у Хмельницькій області прийняті податкові вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19.02.2019 №Ф-2132-51 та від 03.12.2018 №Ф-.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями та податковими вимогами позивач оскаржив їх до суду.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України (ПК України) відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовано положеннями Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, ФОП ОСОБА_1 за 2016 до складу витрат відніс вартість трактора марки "БЕЛАРУС-82.1" номер кузова/шасі НОМЕР_2 , зібраний із вузлів. Вартість придбання 233202,29 грн., ПДВ 46641 грн.

На підтвердження вказаного, позивач надав наступні документи: митна декларація форма МД-2 №400050000/2016/004842 від 21.04.2016 Відправник - ПП "ВЕСТКАРГО" Республіка Білорусь, Мінська обл. Смолевичиський р-н. с. Орешник. Механічні майстерні ПП "Ванберг", к.5. CMR від 19,04.2016 Договір поставки № 04/02/2016 від 10.02.2016, предмет контракту: трактора МТЗ "Беларус-82.1", б/у, зібрані з вузлів (2шт.) умови оплати; 100% попередня оплата, сума контракту: 18000 дол. США, банківські реквізити резидента: р/р1816 Банк "Приватбанк" МФО 315405. Специфікація до договору. Рахунок /Faktura nr 06/2016 2016-02-10. Акт прийому-передачі №04/02/2016-А від 18.04.2016 до договору поставки № 04/02/2016 від 10.02.2016).

Згідно платіжного доручення №G0413D0QKE 13.04.2016 списано кошти в сумі 467820,00 грн. (в т.ч. 233202,29 грн., - трактор марки "БЕЛАРУС-82.1" номер кузова/шасі НОМЕР_2 ) на здійснення валютно-обмінної операції з метою здійснення купівлі тракторів - марки "БЕЛАРУС-82.12 номер кузова/шасі НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . Трактор марки "БЕЛАРУС- 82.1" номер кузова/шасі НОМЕР_3 реалізовано із відповідним відображенням суми реалізації у складі отриманих доходів.

Всього списано коштів та віднесено до складу витрат пов`язаних з придбанням ТМЦ, що реалізовані або використанні у виробництві продукції гр.5 податкової декларації за 2016 в сумі 467820,00грн. в тому числі 233202,29грн. - вартість трактора марки "БЕЛАРУС-82.1" номер кузова/шасі НОМЕР_2 .

Також, ФОП ОСОБА_1 до складу витрат відніс вартість комода "Агата" 2 шт. в сумі 1570,00 грн. в т.ч. ПДВ 261,67 грн., придбаного у ТОВ "Ясен Поділля" (37154535).

На підтвердження вказаної операції позивач надав: специфікацію №000396928 від 15.03.2016, рахунок без номера від 15.03.2016, оплату ФОП ОСОБА_1 здійснено 18.03.2016, платіжне доручення №863 на суму 1570,00 грн.

Крім того, позивач за 2017 рік до складу витрат відніс:

1)вартість Екскаватора-навантажувача ЭП-Ф-П, заводський номер 239, такий що був у використані, 2010 року випуску, на базі Беларус-92П, заводський номер 90200215. Вартість придбання 330000,00 грн.

На підтвердження вказаного, позивач надав: митну декларацію форми МД-2 №400030000/2017/007691 від 23.05.2017 Відправник - ПП ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ., CMR від 23.05.2017, Контракт №15/05 від 15.05.2017, предметом якого є: екскаватор-навантажувач ЭП-Ф-П, умови оплати: протягом 15-ти к.д. з моменту виписки СМR та інвойсу продавцем, сума контракту: 12500 дол. США, банківські реквізити резидента: р/р НОМЕР_4 Банк "Приватбанк" МФО 315405. інвойс №1 від 15.05.2017 до контракту від 15.05.2017 №15/05.

Згідно платіжного доручення №H0602D8IUF 02.06.2017 списано кошти в сумі 330000,00 грн. на здійснення валютно-обмінної операції з метою здійснення купівлі екскаватор-навантажувача ЭП-Ф-П.

2) вартість транспортного засобу в сумі 171889,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 07.11.2017 №221, яким перераховані кошти в сумі 206266,83 грн. ПАТ "Концерн Галнафтогаз" (31729918) згідно договору купівлі-продажу від 03.11.2017 № 315 предметом якого є транспортний засіб METALCHEM №CN-22C ВС9420ХХ (паливо-цистерна); рахунок № 11/17 від 03.11.2017 на суму 171889,02 грн. ПДВ 34377,81 грн.; податкова накладна №10516 від 07.11.2017.

3) вартість транспортного засобу в сумі 171889,02 грн. на підтвердження придбання якого позивач надав платіжне доручення від 08.11.2017 №222 перераховано кошти в сумі 206266,83 грн. ПАТ "Концерн Галнафтогаз" (31729918) згідно договору купівлі-продажу від 03.11.2017 №316 предметом якого є транспортний засіб METALCHEM №CN-22C ВС9529ХХ (паливо-цистерна); рахунок № 12/17 від 03.11.2017 на суму 171889,02 грн. ПДВ 34377,81 грн.; податкова накладна № 10515 від 08.11.2017.

4) вартість виготовлення меблів в сумі 41600,00 грн. На підтвердження вказаної операції позивач надав рахунок №1 від 20.06.2017 на оплату ФОП ОСОБА_3 , платіжне доручення від 23.06.2017 №162 на суму 41600,00грн.

5) вартість конструкції ролет+пульт в сумі 17905,00 грн. Згідно банківської виписки за серпень 2017 здійснено оплату ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за конструкцію ролет+пульт згідно рахунка №1 від 18.08.2017, що підтверджується платіжним дорученням від 28.08.2017 №229 на суму 17905,00 грн.

6) вартість профілю НС-І8 цинк в сумі 3358,75 грн. ПДВ 671,75 грн., який придбаний у ТОВ ВКФ Дах-Сервіс (35361099). На підтвердження надана видаткова накладна №760 від 05.10.2017, оплату ФОП ОСОБА_1 здійснив 03.10.2017, згідно платіжного доручення №272 на загальну суму 4030,50 грн.

7) разом за 2017 рік до складу вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю неправомірно віднесено вартість запасних частин, оливи списаних на ремонт основних засобів в розмірі 582350,51 гривень.

Крім того, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 02.07.2020 року та на виконання ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.07.2020 року позивачем надано додаткові документи, які суперечать обставинам справи, а саме:

-свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 від 26.07.2017 зареєстровано екскаватор марки ЄП-Ф-П, 2011 року випуску, що не відповідає даним акту в якому мова йде про екскаватор 2010 року випуску;

- акт введення в експлуатацію основних засобів від 15.03.2016, згідно якого введено в експлуатацію комод Агата 5Д в АДРЕСА_2 , тоді як відповідно до акту введення в експлуатацію основних засобів від 01.09.2017 введено в експлуатацію конструкцію ролет+пульт в АДРЕСА_2 .

При цьому, із змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 01.07.2016 встановлено, що за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстровано комплекс, об`єкт нерухомості, загальною площею 3232,2 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, позивач у 2016-2017 відніс до складу витрат вартість: трактора марки "БЕЛАРУС-82.1", комода "Агата" 2 шт., екскаватора-навантажувача ЭП-Ф-П, заводський номер 239, такий що був у використані, 2010 року випуску, 2-х паливо-цистерн, виготовлення меблів, конструкції ролет+пульт, профіля НС-І8, запасних частин, оливи, списаних на ремонт основних засобів.

Так, згідно з пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України (у редакції чинній до 01.01.2017) не включається до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Згідно з пп.177.4.6 п.177.4 ст.177 ПК України зазначені у цій статті підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. При цьому амортизації підлягають: витрати на придбання основних засобів та нематеріальних активів; витрати на самостійне виготовлення основних засобів.

Не підлягають амортизації та повністю включаються до складу витрат звітного періоду витрати на: проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів; ліквідацію основних засобів (у частині залишкової вартості).

Не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

При цьому, згідно п. 177.4 ст. 177 ПК України (в редакції чинній у 2017 році) до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

-витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати (пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України).

Згідно з пп. 177.4.6 п. 177.4 ст. 177 ПК України зазначені у цій статті підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. При цьому амортизації підлягають: витрати на придбання основних засобів та нематеріальних активів; витрати на самостійне виготовлення основних засобів.

Не підлягають амортизації та повністю включаються до складу витрат звітного періоду витрати на: проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів; ліквідацію основних засобів (у частині залишкової вартості).

Не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року N 2344-III "Про автомобільний транспорт" (зі змінами) (Закон №2344).

Відповідно до ст. 1 Закону N 2344 автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт.

Автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій.

При цьому автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, інвалідів, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача. Напівпричіп за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажу.

Враховуючи викладене вище, фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування не має право включати до складу витрат витрати, пов`язані з утриманням, технічним обслуговуванням та ремонтом сідлового тягача з напівпричепом, які призначені для перевезення вантажів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі №807/250/18.

Проте, під час нового розгляду справи, позивачем не надано жодних додаткових первинних документів та пояснень з врахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 02.07.2020 року, у даній справі у підтвердження правомірності віднесення до складу витрат за 2016-2017 роки вартість основних засобів (трактора, екскаватор-навантажувача, паливо-цистерна); у підтвердження правомірності відображення у складі витрат з придбання ТМЦ (комода «Агата» 2шт. на суму 1308,33 грн, виготовлення меблів в сумі 41600 грн, конструкції ролет + пульт в сумі 17905 грн, профіль НС-18 цинк в сумі 3358,75 грн) та використання позивачем вказаних ТМЦ у своїй господарській діяльності, а також у підтвердження віднесення до складу витрат на утримання основних засобів суми вартості запасних частин, автошин, оливи.

Таким чином, враховуючи наявність порушення позивачем порядку визначення розміру оподатковуваного доходу, що свідчить про заниження позивачем військового збору та єдиного внеску.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги прийняті відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Крім того, у апеляційній скарзі позивачем не зазначено жодної норми матеріального або процесуального права, яку порушив суд першої інстанції під час розгляду даної справи та обставини або доказу, якому суд першої інстанції не дослідив чи не надав належної оцінки.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 березня 2021 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.