Справа № 826/5397/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року м. Київ № 826/5397/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД"
до третя особаГоловного управління Державної податкової служби у місті Києві Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення

Прийняв до уваги наступне

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» (далі - ТОВ «Хімекс Лімітед», позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), де третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Хімекс Лімітед» пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 2204161,27 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03.12.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 прийнято адміністративну справу № 826/5397/18 до провадження; ухвалено, що справа буде розглядатись за правилами загального провадження. Призначено підготовче засідання на 26.01.2021 о 13:30 год. Замінено відповідача у справі Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві на його правонаступника Головне управління Державної податкової служби у місті Києві. Запропоновано учасникам справи надати свої письмові пояснення щодо висновків Верховного Суду, висловлених в постанові від 03.12.2020, що слугували підставою для направлення справи на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним подано податкові декларації з податку на додану вартість разом із заявою про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року.

Натомість, відшкодування ПДВ за заявами, які були подані до контролюючого органу разом із деклараціями з ПДВ за вересень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року позивачем не отримано.

Позивач вважає, що несвоєчасна виплата позивачу відповідних сум бюджетного відшкодування ПДВ надає йому право у порядку, передбаченому положеннями пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, отримати пеню за час затримки відшкодування ПДВ за відповідні періоди, яка за розрахунками позивача становить 2 204 161,27 грн., яку позивач і просить стягнути з Державного бюджету України.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову та зазначив, зокрема, що згідно з узагальнюючими матеріалами по підприємствах, що відповідають критеріям для отримання бюджетного відшкодування ПДВ а автоматичному режимі по податкових деклараціях з ПДВ необхідно здійснити ретельне відпрацювання всієї суми податкового кредиту по ланцюгах постачання, відпрацювати розбіжності та ризики. У зв`язку з чим матеріали по позивачу передано до управління спеціального аудиту ГУ ДФС у м. Києві для відпрацювання. Крім того, відповідач посилається на зміну порядку та механізму відшкодування ПДВ, зокрема, вказує на те, що ГУ ДФС у м. Києві не вносить інформацію до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та Єдиного реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та не є розпорядником зазначених реєстрів.

Представник третьої особи позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив.

Як слідує з матеріалів справи, «Хімекс Лімітед» подано до контролюючого органу: податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року від 19.10.2015, в тому числі разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток №4) в розмірі 2 019 644,00 грн; податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року від 19.11.2015, в тому числі разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток №4) в розмірі 1 373 555,00 грн. В подальшому, 22.11.2016 позивач подав до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за жовтень 2015 року у зв`язку з самостійним виявленням помилок, внаслідок чого сума ПДВ до відшкодування за жовтень 2015 року становить - 1 366 973,00 грн; податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2015 року від 18.12.2015, в тому числі разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток №4) в розмірі 1710666,00 грн.

Прийняття та реєстрація вказаних декларацій з вказаними додатками підтверджується відповідними квитанціями.

За наслідками проведених камеральних перевірок вказаних податкових декларацій відповідач склав довідки у формі висновку від 10.11.2015 № 270/26-56-28-00-14/30075981 та № 284/26-56-28-00-14/30075981, від 06.01.2016 № 15/26-56-14/30075981, в яких зазначено, про необхідність проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування.

Крім того, ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві направило позивачу листи від 10.11.2015 № 14186/10/26-56-28-00-12, від 10.12.2015 № 20106/10/26-56-28-00-12, від 06.01.2016 № 48/10/26-56-26-12 щодо відповідності критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування, визначеним відповідно до пункту 200.19 статті 200 ПК України, які формуються використанням програмного забезпечення щодо визначення відповідності платника податку критеріям, які дають право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якими повідомлено позивача, що існує необхідність здійснення ретельного відпрацювання всієї суми ПДВ по ланцюгах постачання до виробника сировини та відпрацювання зазначених розбіжностей та ризиків у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1232.

25 січня 2016 року матеріали камеральної перевірки були передані до управління спеціального аудиту ГУ ДФС у м. Києві для відпрацювання та вжиття заходів відповідно до чинного законодавства, проте 23.02.2016 листом №4437/7/26-15-14-04-01-17 вказані матеріали були повернуті без виконання.

Станом на дату подання позовної заяви, загальну суму податку на додану вартість у розмірі 5 097 283,00 грн відповідачем ТОВ "Хімекс Лімітед" не відшкодовано.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.18 п.14.1 статті 14 ПК України (в редакції, чинній на момент спірних відносин) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) податку на додану вартість визначено статтею 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин), а також Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 №39 (далі - Порядок №39).

Так, відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктами 200.10 та 200.11 статті 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

У відповідності до пункту 200.12. статті 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.13 статті 200 ПК України передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Таким чином, ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що в разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, вимог, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 цього Кодексу, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення камеральної чи документальної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Аналіз наведених вище положень законодавства також свідчить про те, що після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення компетентними органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

При цьому, невідшкодовані платнику податку протягом встановленого строку суми, вважаються бюджетною заборгованістю, за стягненням яких платник податку має право в будь-який момент після виникнення такої бюджетної заборгованості звернутися до суду та нарахувати пеню на суму такої заборгованості. Непогашення заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21 -131а14).

Відтак, відповідачем процедура адміністративної перевірки наявності у позивача права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за вересень - жовтеньд 2015 року у строки, визначені законом, закінчена не була, будь- яких доказів вчинення дій щодо повернення позивачу суми податку на додану вартість, так само як і нарахування пені за таке прострочення, відповідачем не надано.

Враховуючи те, що позивачу не було відшкодовано відповідні суми бюджетного відшкодування, у встановлені законом строки, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому п.200.23ст.200 Податкового кодексу України.

При цьому, неподання податковим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Більше того факт наявності заборгованості в сумі 5,097 млн грн, на момент звернення з позовною заявою, то даний факт не заперечується самим відповідачем, ні третьою стороною, зокрема у відзиві відповідача на позов вказано, що станом на дату подання відзиву, залишок невідшкодованих сум ПДВ дорівнює 5 097 283,00 грн.

Як слідує з письмових пояснень позивача від 26.01.2021 в апеляційній скарзі було здійснено уточнення, яким позивач повідомив суд, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» у листопаді 2018 року подало уточнюючу ПДВ за листопад 2015 року, у зв`язку з чим знято з відшкодування 1,71 млн. грн., а отже в даному випадку питання щодо стягнення пені за відшкодування ПДВ за декларацію за листопад 2015 року - є неактуальним. На підтвердження цього до апеляційної скарги була додана посвідчена копія декларації з ПДВ за листопад 2015 року, яка не була подана суду першої інстанції у зв`язку з тим, що була подана до податкового органу в листопаді 2018 року - вже після звернення з позовом про стягнення пені до суду (квітень 2018).

Тобто, станом на день розгляду справи, загальну суму податку на додану вартість у розмірі 3 386 617,00 грн відповідачем ТОВ «Хімекс Лімітед» не відшкодовано.

В контексті наведеного суд вважає релевантними для цієї справи висновок Європейського суду з прав людини в рішенні від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України". В цьому рішенні Суд зазначив, що юридична особа-платник податку на додану вартість мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі за позовом СП "Інтерсплав" про стягнення бюджетного відшкодування ПДВ, з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володінню майном (§ 40).

Враховуючи наведене вище в сукупності, а також те, що суми податку на додану вартість позивачу у визначені податковим законодавством строки відшкодовані не були, суд дійшов висновку, що позивач має право на стягнення сум пені відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України у судовому порядку.

Розрахунок пені проводиться наступним чином :

2019644,00 *(22%*120%):165*62=90568,58 грн (період з 18.11.2015 по 18.01.2016);

1366973,00*(22%*120%):365*32=31638,87 грн (період з 18.12.2015 по 18.01.2016);

3386617,00*(22%*120%):365*95=232702,34 грн (період з 18.01.2016 по 21.04.2016);

3386617,00*(19%*120%):365*35=74041,65 грн (період з 22.04.2016 по 26.05.2016;

33866017,00*(18%*120%):365*28=56115,78 грн (період з 27.05.2016 по 23.06.2016);

3386617,00*(16,50%*120%):365*35=64299,33 грн (період з 24.06.2016 по 28.07.2016);

3386617,00*(15,50%*120%):365*49=84563,36 грн (період з 29.07.2016 по 15.09.2016);

3386617,00*(15%*120%):365*42=70144,72 грн (період з 16.09.2016 по 27.10.2016);

3389917,00*(14%*120%):365*168=261873,64 грн (період з 28.10.2016 по 13.04.2017);

3386617,00*(13%*120%):365*42=60792,09 грн (період з 14.04.2017 по 25.05.2017);

3386617,00*(12,50%*120%):365*154=214334,10 грн (період 26.05.2017 по 26.10.2017);

338617,00*(13,50%*120%):365*49=73651,96 грн (період з 27.10.2017 по 14.12.2017);

338617,00*(14,50%*120%):365*42=67806,57 грн (період з 15.12.2017 по 25.01.2018);

3386617,00*(16%*120%):365*35=62350,87 грн (період з 26.01.2018 по 01.03.2018);

3386617,00*(17%*120%):165*32=60569,41 грн (період з 02.03.2018 по 02.04.2018).

Отже сума пені станом на 02.04.2018 становить 1 566 242,36 грн.

Враховуючи, що позивачем у листопаді 2018 року подало уточнюючу ПДВ за листопад 2015 року, у зв`язку з чим знято з відшкодування 1,71 млн. грн., а отже в даному випадку питання щодо стягнення пені за відшкодування ПДВ за декларацію за листопад 2015 року - є недоречним, відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись положеннями статей 6, 9,12,73-80,241,245,246,250,255,295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, пеню в сумі 1 566 242,36 грн, за деклараціями з ПДВ за вересень та жовтень 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС м.Києві судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 23 493,64 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед (04171, м. Київ, вул. Набережна Лугова, 12, )

Головне управління ДПС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, )

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-а, )

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Р.О. Арсірій