Справа № 140/16631/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року ЛуцькСправа № 140/16631/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Ткачук І.І,

представника позивача Косендюка Я.А.,

представника відповідача Войчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРБА-ВВ" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ" (далі - ТОВ "Верба-ВВ", позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.09.2020 №, №, №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.08.2020 ГУ ДПС у Волинській області складено акт №10084/03-20-04-02/39231747 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Верба-ВВ", з питань правомірності формування від`ємного значення з ПДВ за березень - травень 2020 року та декларування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за травень 2020 року". Актом перевірки встановлено завищення позивачем суми податкового кредиту за березень 2020 року у сумі 167 823,3 грн., за квітень 2020 року у сумі 271 716,9 грн., за травень 2020 року у сумі 501 314 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2020 року у сумі 82 167 грн., за квітень 2020 року у сумі 137 157 грн., за травень 2020 року у сумі 389 483 грн. та до завищення рядка 21 декларації за травень 2020 р. у сумі 332 047 грн., в результаті чого контролюючим органом прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, які ТОВ "Верба-ВВ" оскаржувало в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, яка відмовила у задоволенні скарги товариства.

Представник позивача вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення незаконними, оскільки податковим органом невірно встановлені обставини та порушено вимоги Податкового кодексу України (далі - ПК України). На думку податкового органу причиною виникнення завищення бюджетного відшкодування з ПДВ є нереальність господарських операцій з фізичними особами-підприємцями (далі - ФОП) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В спростування таких висновків контролюючого органу вказує на те, що відсутність у вказаних контрагентах позивача матеріальних чи трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої вигоди, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аустафінгу (оренда персоналу), а основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу. Крім того, вважає неподання контрагентами позивача звітності за формою №20-ОПП, яка передбачена Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 №462) не може бути підставою для визнання господарських операцій нереальними, оскільки законодавством не передбачено подання фізичними особами-підприємцями такої звітності, а тому вказані дані не можуть свідчити про відсутність устаткування чи обладнання. Також не відображаються в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) дані про придбання фізичними особами-підприємцями обладнання, які перебувають на спрощеній системі оподаткування як платники єдиного податку..

Висновок податкового органу щодо неможливості здійснення господарських операцій із вказаними контрагентами через відсутність в них трудових та матеріальних ресурсів спростовується первинними документами, доданими до позовної заяви. При цьому, відсутність окремих документів не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, а ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлено.

Також представник позивача вважає безпідставно знятий з ТОВ "Верба-ВВ" податковий кредит за травень 2020 року в сумі 20 803,71 грн. з підстав невірно заповненого індивідуального податкового номера в податковій накладній, оскільки Податковим кодексом України передбачено заповнення податкової накладної із зазначенням індивідуального податкового номера, а не умовного, до того ж податкова накладна за результатами отримання від нерезидента на території України ліцензійних послуг на вказану суму була зареєстрована в ЄРПН.

На підставі вищенаведеного просить визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 08.09.2020 №, №, №, №.

Ухвалою судді від 07 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено проводити за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву від 29.12.2020 представник відповідача позовних вимог не визнає з наступних підстав.

Вважає помилковими твердження у позові про те, що законодавством України не передбачено подання фізичними особами-підприємцями звітності за формою №20-ОПП, оскільки відповідно до пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України фізичні особи-підприємці є самозайнятими особами, а тому відповідно до пункту 1.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 зобов`язані подавати таку звітність, однак контрагенти позивача - фізичні особи-підприємці, які наведені вище такої звітності не подавали, що свідчить про відсутність у них основних засобів - устаткування чи обладнання. .

Фізичні особи-підприємці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не мають достатньої кількості працівників та виробничих потужностей (власних, орендованих) для переробки сировини на давальницьких умовах, що підтверджується їх податковою звітністю та даними з інформаційних систем ДПС, в тому числі і з ЄРПН. До того ж. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником податку на додану вартість, що підтверджується поданими ним деклараціями з відповідного податку та податковими накладними. Які зареєстровані в ЄРПН.

Крім того, до перевірки не надано документів, що підтверджують якість переданої позивачу сировини (сертифікати якості, висновок держаної санітарно-гігієнічної експертизи, карантинний дозвіл та ін.) та довіреностей на отримання матеріальних цінностей від виконавця.

Виходячи з вищевикладеного, перевіркою встановлено неможливість фактичного надання послуг/реалізації паливних гранул позивачу вказаними фізичними особами-підприємцями з огляду на відсутність необхідних трудових ресурсів та виробничого устаткування, а також з врахуванням специфіки та задекларованого обсягу наданих послуг/поставлених товарів тощо.

Щодо взаємовідносин з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 зазначає, що для перевірки надано акти надання послуг оренди обладнання, однак за даними ЄРПН не встановлено придбання даним контрагентом позивача відповідного обладнання у постачальників, а також не відображено у податкових деклараціях з ПДВ операцій з придбання необоротних активів.

В ході проведення перевірки ТОВ "Верба-ВВ" встановлено взаємовідносини з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 надано послуги по ремонту та технічному обслуговуванню транспортних засобів. Однак до перевірки не надано документів, що підтверджують факт надання послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автомобільного транспорту щомісяця, зокрема: заявки на обслуговування, ремонт того чи іншого автомобіля, звіти матеріально-відповідальних осіб, акти прийому-передачі автомобіля, запчастин, матеріалів від матеріально-відповідальної особи до цієї фізичної особи-підприємця (в розрізі виду та кількості), звіти про проведені роботи, у яких мають бути викладені результати таких робіт. Крім того, згідно штатного розпису ТОВ "Верба-ВВ" у платника наявна одна штатна одиниця - механік автомобільної колони. У зв`язку з вищевикладеним неможливо підтвердити економічну доцільність та отримання вищезазначених послуг від фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 . Також згідно звіту 1ДФ, поданого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за ІІ квартал 2020 року відображено 1 наймана особа по трудовому договору, що одночасно отримувала дохід як самозайнята особа від ТОВ "Верба-ВВ", де також працює по трудовому договору. Виходячи з вищевикладеного, встановлено неможливість фактичного надання послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автомобільного транспорту позивача у кількості 20 одиниць щомісячно фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 з врахуванням трудових і матеріальних ресурсів такого підприємця.

Також під час перевірки встановлено взаємовідносини позивача з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 щодо виконання цим контрагентом будівельних робіт. На думку податкового органу надані під час перевірки первинні документи не містять всіх обов`язкових реквізитів, зокрема: відсутня деталізація та конкретизація наданих послуг, де та ким (якими спеціалістами з відповідною кваліфікацією) виконувалися послуги; не вказаний конкретний перелік наданих послуг із зазначенням людино-годин, площі та території, на яку використовувались будівельні матеріали пооб`єктно; відсутнє обґрунтування необхідності проведення будівельних робіт із використанням визначеного об`єму отриманих товарно-матеріальних цінностей, зазначивши період їх проведення, конкретну територію, назву, вид тощо. До перевірки не надано акти приймання будівельних робіт (форма КБ-2), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) по фінансово-господарських взаємовідносинах з даним контрагентом.

Відповідно до звіту 1ДФ, поданого ФОП ОСОБА_5 за І квартал 2020 року відсутні працівники по трудових та по цивільно-правових договорах, виплачено дохід лише одній самозайнятій особі, котра одночасно отримувала дохід як самозайнята особа від ТОВ "Верба-ВВ".

За ІІ квартал 2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 у звіті 1ДФ відображено 9 осіб по цивільно-правових договорах та 4 самозайняті особи, які одночасно отримували дохід як самозайняті особи від ТОВ "Верба-ВВ".

З врахуванням наведеного встановлено неможливість фактичного надання ФОП ОСОБА_5 позивачу послуг щодо будівельних робіт, враховуючи наявні трудові та матеріальні ресурси цього підприємця.

У зв`язку з вищезазначеним вважає, що позивачем завищено суми бюджетного відшкодування ПДВ по взаємовідносинах з даними контрагентами, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що винесені у відповідності до вимог податкового законодавства, з врахуванням чого просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив від 26.01.2021 представник позивача зазначає, що відзив на позовну заяву не містить жодних нових доказів чи обґрунтування заперечень, зазначених у позовній заяві, окрім необхідності подання фізичними особами-підприємцями повідомлень форми №20-ОПП, а є дублюванням тексту акта перевірки від 07.08.2020 №10084/03-20-04-02/39231747, у якому також відсутні посилання на докази нереальності господарських операцій. Неподання звітності за вказаною формою не є підставою для висновку про відсутність основних засобів у контрагентів позивача. Крім того, ТОВ "Верба-ВВ" не несе відповідальності за подання чи неподання контрагентами таких повідомлень та не зобов`язане слідкувати за правильністю ведення контрагентами податкового обліку.

Також зазначає, що акт перевірки не містить доказів порушення позивачем податкового законодавства по взаємовідносинах з фізичними особами-підприємцями та доказів фактичного нездійснення ними господарської діяльності саме у період постачання робіт і послуг ТОВ "Верба-ВВ".

Звертає увагу на те, що ТОВ "Верба-ВВ" за період здійснення оспорюваних господарських операцій задекларувало 5 805 399,40 грн. податку на прибуток, що свідчить про економічний ефект від господарської діяльності даного товариства.

Підсумовуючи вищевикладене, вважає, що спірні господарські операції мають реальний характер, які призвело до зміни майнового стану позивача, вчинені з діловою метою у межах господарської діяльності, яка є типовою для ТОВ "Верба-ВВ", а тому вказані у відзиві обставини базуються на необґрунтованих припущеннях.

Ухвалою суду від 28 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області з 23.07.2020 по 31.07.2020 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Верба-ВВ", з питань правомірності формування від`ємного значення з ПДВ за березень - травень 2020 року та декларування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за травень 2020 року, за наслідками якої складено акт від 07.08.2020 №10084/03-20-04-02/39231747.

Як зазначено у висновках цього акта перевірки, перевіркою встановлені, зокрема, наступні порушення.

Документальною невиїзною перевіркою ТОВ "Верба-ВВ" встановлено порушення вимог пп. 14.1.36, пп. 14.1.231, п. 14.1 ст.14, п. 44.1, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6. ст.198, п. 200.1 та абз. «б» п. 200.4 , п. 200.14 ст. 200 ПК України, ст.1, ст. 2, ст. З, ст. 4, ст.9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", "Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій", затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999 №291, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за № 893/4186, "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 та наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289 із змінами і доповненнями, в результаті чого платником завищено суму податкового кредиту за березень 2020 року в розмірі 167823,3 грн., за квітень 2020 року в сумі 271716,9 грн. та за травень 2020 року в сумі 501314 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2020 року в розмірі 82167 грн., за квітень 2020 року в сумі 137157 грн. та за травень 2020 року в розмірі 389483 грн. та до завищення рядка 21 декларації за травень 2020 року в сумі 332047 грн.

Також перевіркою встановлено порушення вимог ст. 2, ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", "Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій", затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999 №291, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за № 893/4186, "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 та п. 187.1 ст.187, абз 2 п. 188.1 ст.188 , п. 189.1 статті 189, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 та абз. «б» п. 200.4 статті 200 ПК України, в результаті чого ТОВ "Верба-ВВ" занижено суму податкових зобов`язань (р. 4.1 декларації) за квітень 2020 року на суму 7610 грн. та за травень 2020 року на суму 7848 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку у декларації за квітень 2020 року (р.20.2.1) в розмірі 7610 грн. та по декларації за травень 2020 року в сумі 7848 грн.

Крім того, документальною невиїзною перевіркою ТОВ "Верба-ВВ" встановлено порушення вимог п.200.1, п.200.7, п.200.8, п.200.9, абз. «б» п.200.4 ст. ПК України та наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289 із змінами і доповненнями, в результаті чого платнику відмовлено у задекларованій сумі бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по декларації за травень 2020 року в розмірі 20804 грн.

На підставі цього акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 08.09.2020 №, №, №, №.

Податковим повідомленням-рішенням від 08.09.2020 № контролюючим органом встановлено завищення ТОВ "Верба-ВВ" бюджетного відшкодування на суму 397 331 грн. та накладено штрафні санкції у сумі 198 665,5 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 08.09.2020 № встановлено завищення позивачем бюджетного відшкодування на суму 226 934 грн. та накладено штрафні санкції у сумі 113 467 грн.

Відповідачем в податковому повідомленні-рішенні від 08.09.2020 № визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 332 047 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 08.09.2020 № контролюючим органом відмолено позивачу у наданні бюджетного відшкодування в сумі 20 804 грн.

Не погодившись з такими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до Державної податкової служби України, яка 02.11.2020 прийняла рішення про результати розгляду скарги №3/505/6/99-00-06-02-01-06, яким скаргу залишено без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як визначено підпунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Пунктами 198.1-198.6 статті 198 ПК України врегульовано наступне.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п.200.7 ст.200 ПК України).

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону (п.200.8 ст.200 ПК України).

Як визначено абзацом «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Пунктом 138.2 статті 138 ПК України визначено: витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податків витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону №996 бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Наказ № 88).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (пункт 2.1 Наказу № 88).

Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Аналіз вищевказаних норм законодавства дає підстави зробити висновок, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, зокрема при формуванні витрат, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону №996 та Наказу № 88.

Із змісту статті 9 Закону №996 також вбачається, що первинні документи обов`язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Так, господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також з підстав невірно заповненого індивідуального податкового номера в податковій звітності з податку на додану вартість за травень 2020 року.

Між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Верба-ВВ" укладено договір №23 надання послуг по виготовленню готової продукції з давальницької сировини та фасування від 01.04.2020 та Додаток №1 від 01.04.2020р.

За квітень-травень 2020 року ФОП ОСОБА_1 надав послуги по виготовленню готової продукції з давальницької сировини по вищевказаному договору на суму 901 042,50 грн., що підтверджується актами наданих послуг, платіжними дорученнями. У дану вартість послуг входять також послуги з фасування готової продукції.

Згідно звітів виробництва ФОП ОСОБА_1 виготовив 681,225 тон паливних гранул.

Перевезення сировини, матеріалів та готової продукції здійснював замовник - ТОВ "Верба-ВВ", орендованим у ФОП транспортом, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме товарно-транспортними накладними.

На думку податкового органу, ФОП ОСОБА_1 не міг надати вищевказні послуги у зв`язку з тим, що згідно з податковою звітністю за формою №20-ОПП у нього відсутні виробничі потужності для переробки сировини на давальницьких умовах, а також згідно даних ЄРПН у фізичної особи-підприємця відсутнє устаткування для виробництва паливних гранул для надання послуг переробки тирси.

Однак такі висновки податкового органу спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами.

Як зазначено в акті перевірки, згідно звіту 1ДФ за ІІ квартал 2020 року у ФОП ОСОБА_1 є 4 найманих працівника по трудовому договору та виплачено дохід само зайнятим особам у розмірі 380 800 грн., що свідчить про достатню кількість працівників для надання послуг з переробки по давальницькій сировині та пакування.

Наявність матеріальних ресурсів у даного контрагента позивача підтверджується наступними первинними документами.

Бум з передньою гідравлічною частиною в кількості 2 шт. були придбані у ФОП ОСОБА_6 у квітні 2020 року, про що свідчить договір купівлі-продажу №01/04/20 від 01 квітня 2020 року та видаткова накладна № 17 від 10 квітня 2020 року.

Фасувально-пакувальна лінія придбана у ТОВ "Пакувальні технології" згідно договору №67 від 04.03.2020, додатку № 1 від 04 березня 2020 року - специфікація №1, додатку від 04 березня 2020 року - технічне завдання до специфікації, схема розмітки пакувального матеріалу для нанесення поліграфії та фото-міток (пакет «стоячий»), видаткової накладної № 146 від 03 квітня 2020 року.

Верстат "Компакт" 4-х сторонній струг та верстат калібровальний мoд.H-P4/J придбані у ТОВ "Майстер Вуд" в грудні 2019 року, що підтверджується договором купівлі-продажу № 17/12/19 від 17 грудня 2019 року, видатковою накладною № МВ-0000003 від 17 грудня 2019 року, видатковою накладною № МВ-0000002 від 17 грудня 2019 року.

Верстат фрезерування фаски дошки піддона СФ-1200 придбаний у ФОП ОСОБА_7 у вересні 2019 року, про що свідчить договір купівлі-продажу №13 від 13 вересня 2019 року та накладна № 52 від 16 вересня 2019 року.

Компресор GA15VSD+FF СЕ придбаний у ТОВ "АТЛАС КОПКО УКРАЇНА" в серпні 2019 року, що підтверджується договором поставки № AІІ 049/19 від 09 липня 2019 року; додатком № 1 від 09 липня 2019 року - специфікацією № 1; додатком № 2 від 09 липня 2019 року - всесвітньою гарантією Atlas Сорсо; додатком № 3 від 09 липня 2019 року - угодою про дотримання вимог з охорони праці; видатковою накладною № від 07 серпня 2019 року.

Пристрій торцювальний ЦПП-45 придбаний у ФОП ОСОБА_8 в серпні 2019 року, про що свідчить договір купівлі-продажу № 5/08/19 від 05 серпня 2019 року та видаткова накладна № РН-0000140 від 07 серпня 2019 року.

Наявність виробничих потужностей також підтверджується актом обстеження наявності обладнання та здійснення діяльності з виробництва паливної гранули (палет) ФОП ОСОБА_1 по вул. Залізничній в селі Бахів Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області від 22.09.2020 № 1346/3.24, звітами виробництва, складеними цим контрагентом.

Щодо договору оренди обладнання, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Верба-ВВ" суд зазначає наступне.

Між ФОП ОСОБА_1 то ТОВ "Верба-ВВ" укладено договір оренди обладнання №47 від 15.11.2019, за яким орендодавець (ФОП ОСОБА_1 ) передає в користування обладнання для сушильних камер (3 шт.); вартість оренди 150 000 грн. за місяць оренди. Дані обставини підтверджуються актом приймання-передачі, банківськими виписками.

На думку податкового органу, дані господарські операції є нереальними, оскільки згідно з наявної інформації та баз даних ДПС не встановлено придбання ФОП ОСОБА_1 вказаного обладнання чи послуг по його оренді у третіх осіб.

Дані обставини не ґрунтується на фактичних обставинах і не відповідають дійсності на підставі наступного.

ФОП ОСОБА_1 придбав обладнання сушильних камер, яке складається з запчастин, що були придбані у ТОВ "АНВ ЕЛЕКТРИК", ТОВ "ЕЛТЕХ УКРАЇНА", ТОВ "Виробнича компанія Галактик", ТОВ "УКРТЕХЕНЕРГОСЕРВІС", ТОВ "ГІПЕР ГРУП", ТОВ "КУПЛЕР", ТОВ "АТЛАНТА СІТІ ЦЕНТР", ФОП ОСОБА_9 , ТОВ "АВ метал груп" за період липень-жовтень 2019 року, що підтверджується наступними видатковими накладними: № 1462 від 30 вересня 2019 року; № 330 від 08 листопада 2019 року; № 206 від 26 липня 2019 року; № 207 від 26 липня 20019 року; № 249 від 04 вересня 2019 року; № 331 від 08 листопада 2019 року; № 398 від 03 жовтня 2019 року; № 4125 від 23 серпня 2019 року; № 4680 від 18 вересня 2019 року; № 03/10 від 03 жовтня 2019 року; № 375 від 03 вересня 2019 року; № 1208 від 23 серпня 2019 року; № 1393 від 18 вересня 2019 року; № 1472 від 30 вересня 2019 року; № РН-0000045 від 30 липня 2019 року; № 18018282 від 01 серпня 2019 року; № 18020668 від 23 серпня 2019 року; № 18017748 від 26 липня 2019 року; № 18018281 від 01 серпня 2019 року; № 18019724 від 15 серпня 2019 року; № 18019915 від 16 серпня 2019 року; № 18020358 від 21 серпня 2019 року; № 18021204 від 30 серпня 2019 року; № 18021208 від 30 серпня 2019 року; № 18021435 від 03 вересня 2019 року.

З оборотно-сальдової відомості по рахунку №10 за березень-травень 2020 року вбачається весь перелік обладнання, яке знаходиться у ФОП ОСОБА_1 .

Згідно договору №3 від 23.04.2020, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та ТОВ "Верба-ВВ" (покупець), постачальник реалізував позивачу паливні гранули (пелети) у кількості 368 тон по ціні 2 тис. грн./тону на загальну суму 883 200 грн., в т.ч. ПДВ - 147 200 грн.

В ході проведення перевірки, згідно даних ЄРПН встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбав тирсу у ДП "Любешівське ЛМГ" у кількості 993,07 м.кб. Придбання паливних гранул (пелетів) у податковому кредиті ФОП ОСОБА_1 за березнь-травень 2020 року відстунє. Згідно зібраної податкової інформації обладнання для виробництва паливних гранул у ФОП ОСОБА_1 відсутнє.

Висновки податкового органу щодо відсутності обладнання у ФОП ОСОБА_1 по виготовленню гранул (пелет) не відповідають дійсності з врахуванням обставин, викладених вище, щодо аналізу господарських операцій по договору надання послуг по виготовленню готової продукції з давальницької сировини та фасування №23 від 01.04.2020р. та додатку №1 від 01.04.2020.

Таким чином, висновок податкового органу щодо неможливості здійснення вищевказаних господарських операцій з ТОВ "Верба-ВВ" через відсутність трудових і матеріальних ресурсів спростовується первинними бухгалтерськими документами.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Верба-ВВ" з ФОП ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Між ФОП ОСОБА_10 та ТОВ "Верба-ВВ" укладено договір №5 надання послуг по виготовленню готової продукції з давальницької сировини від 01.08.2019, що також підтверджується додатком №1 від 01.08.2019 (кошторис витрат на виготовлення готової продукції), додатковою угодою №1 від 01.08.2019, додатковою угодою №2 від 01.03.2020.

За березень-травень 2020 ФОП ОСОБА_2 надав послуги по виготовленню готової продукції з давальницької сировини по вищевказаному договору на суму 1 671 417,67 грн., що підтверджується актами наданих послуг.

Згідно звітів виробництва ФОП ОСОБА_10 виготовив 1 474,28 тон паливних гранул.

На думку податкового органу, ФОП ОСОБА_10 не міг надати вищевказні послуги у зв`язку з тим, що згідно з податковою звітністю за формою №20-ОПП у нього відсутні виробничі потужності для переробки сировини на давальницьких умовах, а також згідно даних ЄРПН у зазначеного контрагента відсутнє устаткування для виробництва паливних гранул для надання послуг переробки тирси. Також відповідача посилається на відсутні трудові ресурси вказаної фізичної особи-підприємця.

Однак вказані твердження контролюючого органу спростовуються наступним.

Послуги по виготовленню готової продукції з давальницької сировини згідно вищевказаного договору виконавець надає, використовуючи власне обладнання, а саме: лінію гранулювання ОГМ 1,5 з сушильним комплексом ABM 0,65, яку придбав у ФОП ОСОБА_11 згідно договору купівлі-продажу обладнання №3 від 02 вересня 2019 року. Крім того, зазначені обставини також підтверджуються договором купівлі-продажу обладнання № 3 від 02 вересня 2019 року, додатковим договором №1 до договору №3 від 02 вересня 2019 року, додаток № 1 до договору № 3 від 02 вересня 2019 року - специфікацією, актом приймання-передачі до договору купівлі-продажу обладнання № 3 від 02 вересня 2019 року.

Актом перевірки підтверджено, що згідно звіту 1ДФ за II квартал 2020 року у ФОП ОСОБА_10 перебувало 5 найманих працівників по трудовому договору, що свідчить про достатню кількість працівників для надання послуг з переробки по давальницькій сировині та пакування.

Та обставина, що ФОП ОСОБА_12 надає бухгалтерські послуги ФОП ОСОБА_13 не може свідчити про відсутність обладнання чи відсутність трудових ресурсів для виготовлення паливних гранул.

ФОП ОСОБА_14 , який отримував дохід у II кварталі 2020 року у сумі 8550 грн. від ФОП ОСОБА_15 не як самозайнята особа, а як фізична особа-підприємець, котрий надав послуги перевезення на підставі договору №13/05/2019 від 24.05.2019, відтак здійснювалося погашення боргу за попередній період.

Щодо отримання доходу ОСОБА_11 від ФОП ОСОБА_2 у II кварталі 2020 року у сумі 707 145 грн. слід зазначити, що це погашення боргу за попередній період за оренду обладнання та придбання обладнання на підставі договору купівлі-продажу №3 від 02.09.2019.

Крім того, ФОП ОСОБА_2 для надання послуг по виготовленню готової продукції з давальницької переробки отримав дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №722184001-3 від 05 квітня 2019 року, виданий Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної, що також підтверджує ту обставину, що вказаний підприємець здійснює виготовлення пелет на вищевказаному обладнанню.

Дані обставини у спростовують висновки викладені в акті перевірки щодо відсутності у ФОП ОСОБА_15 трудових чи матеріальних ресурсів.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Верба-ВВ" з ФОП ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Верба-ВВ" укладено договір №1 оренди обладнання від 01.01.2020. Згідно Додаткової угоди до договору №1 від 01.01.2020 та акту приймання-передачі позивачу верстат багатопильний одновальний WALTER WD 425/400 КВА 37 кВт, верстат багатопильний одновальний WALTER WD 300/350 КВА 37 кВт, обладнання сушильних камер Г1, Г2 (4 шт.), котел "Кальвіс-1250" (2 шт.).

За березень-травень 2020 року ФОП ОСОБА_3 надав послуги по оренді на суму 1 676 999, 9 грн.

На думку податкового органу, ФОП ОСОБА_3 не міг надати послуги по оренді обладнання для лісосушильних камер у зв`язку з тим, що згідно з податковою звітністю за формою №20-ОПП у нього відсутнє обладнання, а також згідно даних ЄРПН у ФОПа відсутнє придбання устаткування.

Податковий орган зняв з податкового кредиту позивача витрати за оплату послуг за договором оренди лише щодо обладнання сушильних камер, при цьому витрати по іншому обладанию, вказаному у договорі оренди податковий орган врахував у податковий кредит, тобто, контролюючий орган фактично визнав таку передачу обладнання в оренду.

Обставини щодо непередання в оренду обладнання сушильних камер не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для визнання господарських операцій нереальними, враховуючи наступне.

ФОП ОСОБА_3 у ТОВ "Виробнича компанія Галактик" придбано згідно договору підряду №232 від 23 травня 2018 року обладнання сушильних камер Г1 в кількості 2 шт. та згідно договору підряду №231 від 23 травня 2018 року обладнання сушильних камер Г2 в кількості 2 шт. Також вказане підтверджується наступними документами: додатком 1 - технічним завдання до договору підряду №231 від 23 травня 2018 року; додатком 2 - протоколом угоди про договірну ціну до договору підряду № 231 від 23 травня 2018 року; видатковою накладною №350 від 09 серпня 2018 року; видатковою накладною №442 від 02 жовтня 2018 року; договором підряду №232 від 23 травня 2018 року; додатком 1 - технічним завданням до договору підряду №232 від 23 травня 2018 року; додатком 2 - протоколом угоди про договірну ціну до договору підряду №232 від 23 травня 2018 року; видатковою накладною №402 від 17 вересня 2018 року.

По взаємовідносинах позивача з ФОП ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "Верба-ВВ" укладено Договір №2 про надання послуг від 01.01.2020р. та додаткова угода №1 від 01.01.2020.

Згідно з п.1.1. цього договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги по технічному обслуговуванню автотранспорту, визначені додатками до цього договору, а замоник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги».

Відповідно до п.п.1.1., 1.2 додаткової угоди вартість послуг по технічному обслуговуванню автотранспорту з 01.01.2020 складає 2 тис. грн. за одну одиницю транспортного засобу в місяць, а з 01.03.2020р. складатиме 4 тис. грн. за одну одиницю транспортного засобу в місяць. Перелік транспортних засобів, що підлягають технічному обслуговуванню щомісячно визначено додатком.

Між сторонами укладено додаток №1 від 01.01.2020, додаток №2 від 01.02.2020, додаткову угоду №2 від 01.02.2020, додаткову угоду №3 від 03 квітня 2020 року, додаткову угоду №4 від 01.06.2020.

За період березень-травень 2020 року ФОП ОСОБА_4 надав послуги на загальну суму 1 561 000 грн., в т.ч. ПДВ - 260 166, 67 грн.

Із наданих первинних бухгалтерських документів можливо встановити вартість робіт, вид робіт, перелік та обсяг транспортних засобів, оскільки такі вказані у додаткових угодах, а також те, що дані господарські операції призвели до зміни майнового стану ТОВ "Верба-ВВ".

Також первинними документами підтверджено придбання позивачем запчастини до транспортних засобів, які списувалися внаслідок ремонту автомоблів ФОП ОСОБА_4 .

Податковий орган посилається на те, що до перевірки не надано документів, що підтверджують факт надання послуг по ремонту обслуговуванню автомобільного транспорту 20-21 одиниць щомісяця, зокрема: заявок на обслуговування, ремонт того чи іншого автомобіля, звіти матеріально-відповідальних осіб, акти прийому-передачі автомобіля, запчастини, звіти про проведені роботи у яких мають бути викладені результати таких робіт (об`єми, кількість, вид, тощо).

З цього приводу суд зазначає, що відсутність окремих документів не є підставою для висновку про відусність господарської операції. Ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлено. Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не с підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Доводи податкового органу, що ФОП ОСОБА_4 немає можливості надавати послуги у такому обсязі є лише припущенням, оскільки відсутні посилання контролюючого органу на підробку чи юридичну дефектність первинних бухгалтерських документів.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Верба-ВВ" з ФОП ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Між ФОП ОСОБА_5 та ТОВ "Верба-ВВ" укладено договір будівельного підряду №3 від 01 березня 2020 року, за яким підрядник зобов`язується за завданням замовника виконати будівельні роботи згідно додатку до договору за адресою: вул. Вокзальна, №9, с . Любитів, Ковельський район . Додатковою угодою визначено перелік робіт та їх вартість.

Первинними документами ? актами наданих послуг, актами списання будівельних матеріалів, накладними на підтвердження факту придбання будівельних матеріалів ТОВ "Верба-ВВ" підтверджується фактичне виконання ФОП ОСОБА_5 робіт, вказаних у договорі та додатку до договору.

На думку податкового органу згідно акту списання будівельних матеріалів від 31.05.2020 на перекладання бруківки площею 500 кв.м. ТОВ "Верба-ВВ" списано 804.1 т. щебеню на суму 96880,50 грн., що більше норми на 644.1 т на суму 77 292 грн.

Однак дане твердження не грунтується на матеріалах первинного бухгалтерського обліку та первинних документів. Будь-яких доказів чи інших даних щодо невикористання щебеню для прокладання бруківки у задекларованому обсязі в акті перевірки не зазначено (висновків, будівельних експертиз, продаж щебеню невстановленим особам чи наявність залишків тощо).

Крім того, будівельні матеріали, які були придбані ТОВ "Верба-ВВ" і які були використані ФОП ОСОБА_5 у процесі надання послуг були включені податковим органом у податковий кредит та визнані витратами, які використовувалися в господарській діяльності.

Посилання податкового органу на відсутність у контрагентів матеріальних чи трудових ресурсів не виключає реальної можливості виконання господарських операцій та не свідчить про нереальність виконання договору. Відсутність у спірних контрагентів матеріальних чи трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аустафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу. Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, обумовлених лише посиланням на недостатність у контрагента-покупця послуг матеріальних чи трудових ресурсів.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову суд не бере до уваги, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від подання звітності за формою №20-ОПП.

Вказані висновки контролюючого органу суд вважає безпідставними, оскільки їх зроблено на підставі проведеного аналізу інформаційних баз контролюючих органів (ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН) та інше), які не є доказом, що підтверджують або спростовують правильність формування позивачем податкового кредиту. Суд дійшов висновку, що податковий орган може встановити наявність або відсутність порушень платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків, а відтак посилання податкового органу на податкову інформацію щодо контрагента позивача не має правових наслідків, тобто не може вважатись доказом у розумінні ст.69 КАС України.

Також суд звертає увагу на принцип персональної відповідальності платника податку, згідно якого, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 08.10.2020 у справі №160/2352/19.

Щодо відмови податковим повідомленням-рішенням від 08.09.2020 № бюджетного відшкодування у розмірі 20804 грн. суд зазначає наступне.

При аналізі баз даних ДПС та податкової звітності платника в ході проведення документальної невиїздної перевірки встановлено, що ТОВ "Верба-ВВ" до бюджетного відшкодування за травень 2020 року включено суму ПДВ за отримані від неризидента на митній території України ліцензійні послуги на суму ПДВ 20803,71 грн. В ході перевірки поданої звітності з ПДВ за травень 2020 року, зокрема таблиці 2 Додатка №3 «Розрахунки суми бюджетного відшкодування» (ДЗ) встановлено, що платником задекларовано до бюджетного відшкодування за цей період суму з ПДВ сплачену неризиденту у розмірі 20803,71 грн. із зазначенням у графі 2 «постачальник» власного ІПН - 78, однак відповідно до Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом МФУ від 28.01.2016 №21 визначено, що у разі формування від`ємного значення за рахунок отримання від нерезидента послуг, місце постачання яких визначено на митній території України, - зазначається умовний ІПН « 0».

А тому з підстав невірно заповненого ідентифікаційного податкового номеру ТОВ "Верба-ВВ" відмовлено у врахуванні податкового кредиту за травень 2020 року у сумі 20803,71 грн.

Однак з такими висновками податкового органу суд не погоджується, оскільки відповідачем не доведено помилковість розрахунку суми бюджетного відшкодування у вищезгаданому розмірі та не наведено підстав відмови у визнанні понесених позивачем витрат за отримані від нерезидента послуги, місце постачання яких визначено на митній території України.

Відповідно до пункту 208.2 статті 208 ПК України встановлено, що отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку або за ставкою 7 відсотків для послуг, визначених абзацами четвертим - шостим підпункту "в" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 цього Кодексу. При цьому отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 цього Кодексу, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку. Така податкова накладна підлягає обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 02 грудня 2020 року № 734).

Вказаним наказом затверджено форму податкової декларації разом з додатками, зокрема додатком №3 визначено форму «Розрахунки суми бюджетного відшкодування» (ДЗ), відповідно до якої у примітці визначено, що у разі формування від`ємного значення за рахунок: ввезення товарів на митну територію України - зазначається власний ІПН; отримання від нерезидента послуг, місце постачання яких визначено на митній території України, - зазначається умовний ІПН « 00».

На думку суду, помилковість відображення позивачем ІПН у податковій звітності за травень 2020 року не є підставою для відмови у врахуванні суми бюджетного відшкодування за отримання від нерезидента послуг, місце постачання яких визначено на митній території України, оскільки надання таких послуг та понесених позивачем витрат підтверджується первинними документами.

06.05.2019 між ТОВ "Верба-ВВ" та Європейською асоціацією виробників піддонів укладено ліцензійний договір UA-035, на виконання якого були надані позивачу ліцензійні послуги, що підтверджується інвойсами (рахунками) від 06.05.2020, від 11.05.2020, від 14.05.2020, актами приймання ліцензійних послуг від 14.04.2020, від 06.05.2019, від 12.05.2019, від 15.05.2020 та здійснено позивачем в користь цього контрагента платежі, про що свідчать платіжні доручення в іноземній валюті від 07.05.2019, від 15.05.2020.

Суд вважає, що вищенаведена помилковість в оформленні податкової звітності щодо незазначення умовного ІПН « 00» замість власного ІПН під час формування від`ємного значення за рахунок отримання від нерезидента послуг, місце постачання яких визначено на митній території України не є підставою для відмови у врахуванні податкового кредиту за травень 2020 року у сумі 20803,71 грн., оскільки за цією господарською операцією відбувся рух активів у власному капіталі позивача внаслідок такої діяльності, яка відповідає економічному змісту, відображеному в наведеному договорі, що підтверджується первинними документами, до яких у відповідача відсутні зауваження.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення винесенні відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства України, а відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Волинській області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності винесення оскаржуваних в даній справі податкових повідомлень-рішень, а відтак позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частин першої та другої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 19338,59 грн., сплачений згідно з платіжним дорученням № 5002 від 25 листопада 2020 року.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 08 вересня 2020 року №, №, №, №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРБА-ВВ" (45000, Волинська область, місто Ковель, вулиця Незалежності, будинок 17, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) судовий збір у сумі 19338,59 грн. (дев`ятнадцять тисяч триста тридцять вісім гривень 59 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16 березня 2021 року.

Суддя В.Д. Ковальчук