Справа № 818/1956/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Є.Д. Кравченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 р. Справа № 818/1956/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 по справі № 818/1956/18

за позовом ОСОБА_1

до Будильського сільського голови Шкурка Володимира Олексійовича

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду заявою, в якій просив: зобов`язати Будильського сільського голови Шкурка В. О. в 10-денний термін надати звіт про виконання судового рішення, а в разі невиконання цієї ухвали накласти на відповідача відповідний штраф.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, оскільки з моменту набрання рішенням суду законної сили та до теперішнього часу відповідач не надав позивачу відповіді на питання 1, 1.2 його заяви від 06.11.2017 № 560, а листом № 02-20/1405 від 09.11.2018 надав відповідь не по суті запиту.

Будильський сільський голови Шкурко В. О. не надав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 818/1956/18, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень згідно із ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст. 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 818/1956/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 до Будильського сільського голови Шкурка В. О. про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зобов`язано Будильського сільського голову Шкурка В. О. надати ОСОБА_1 відповідь (інформацію) на питання 1, 1.2 його заяви від 06.11.2017 № 560. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом. Тобто зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Судовим розглядом встановлено, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 818/1956/18 відповідачем було надано відповідь на питання 1, 1.2 заяви ОСОБА_1 № 560 від 06.11.2017, що підтверджується листом № 02-20/1405 від 09.11.2018 (зворотний бік а.с. 237).

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач не заперечує наявність такої відповіді, а фактично не згоден з наданою відповіддю відповідача на поставлені ним питання.

За таких обставин колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 818/1956/18 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог скаржника.

Відповідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 по справі № 818/1956/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий