Справа № 620/4679/20
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року Чернігів Справа № 620/4679/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просить:

стягнути з відповідача на користь позивача кошти за 21 (двадцять один) день щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту, кошти за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких, не закінчився та кошти за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту у розмірі 17280,55 три. (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят грн. 55 коп.) із них:

5 750, 68 грн. (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят гри. 68 коп.) за 21 (двадцять один) день щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту;

6 264,89 грн. (шість тисяч двісті шістдесят чотири грн. 89 коп.) за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту;

5 264,98 (п`ять тисяч двісті шістдесят чотири грн. 98 коп.) за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені у повному обсязі, враховуючи таке.

08 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ України в особі командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах солдатського складу.

У зв`язку з підписанням вказаного контракту та у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.08.2018 № 42 (по особовому складу) та наказу від 08.08.2018 № 157 (по стройовій частині) відповідача було зараховано на військову службу за контрактом та призначено на посаду помічника гранатометника 3 відділення 3 патрульного взводу 8 патрульної роти З патрульного батальйону. В подальшому у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів 11.11.2019 відповідача було призначено на посаду стрільцем 1 відділення 3 патрульного взводу 8 патрульної роти З патрульного батальйону.

За час проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України Відповідач отримував грошове забезпечення та забезпечувався військовим майном.

Позивачем в особі командира військової частини НОМЕР_1 НГУ прийняте рішення щодо звільнення відповідача з військової служби, але враховуючи той факт що відповідач не вислужив встановлений термін строкової військової служби, на підставі частини 6 статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» його переведено на строкову військову службу.

Наказом від 25.05.2020 № 101 по стройовій частині було оголошено наказ командира від 25.05.2020 № 26 о/с яким розірвано контракт з відповідачем за п.п. Д пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність. У зв`язку з чим чинність контракту припинено достроково 25.05.2020.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за Контрактом, прослуживши у Національній гвардії (військова частина НОМЕР_1 ) лише 1 рік 09 місяців 08 днів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Абзацом 1, пункту 14, ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення.

Відповідно до абзацу 4 пункту 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну відпустку, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника.) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.

Згідно п. 6. Розділу XXXI Інструкції № 200 також зазначено, що у разі звільнення військовослужбовців до закінчення календарного року, за який вопи вже використали щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військової частини проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.

Станом на дату подання позову за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 5 750,68 грн. за 21 (двадцять один) день відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після дострокового розірвання контракту. Відповідачем було використано відпустку у 2020 році у кількості 31 календарних днів (з них 1 день святковий) та розірвано контракт за службовою невідповідністю до закінчення календарного року з переведення на строкову військову службу.

Відповідно до пункту 3 Розділу XXI Інструкції № 200, одноразова грошова допомога яка виплачена за підписання першого контракту підлягає стягненню з військовослужбовців, визначених у пункті 1 цього розділу, у сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту, у разі дострокового припинення (розірвання) першого контракту та звільнення з військової служби (направлення для проходження строкової військової служби) через службову невідповідність.

Станом на дату подання позову за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 6 264,89 грн. у зв`язку з тим, що з ним було розірвано передчасно контракт про проходження військової служби за службовою невідповідністю.

Відповідно до п. 18 розділу III, Інструкції № 475, у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком, суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна.

Станом на дату подання позову за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 5264,98 грн. за предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився, яке він отримував під час проходження військової служби за контрактом.

Після дострокового розірвання контракту та протягом проходження строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 25.05.2020 по 17.09.2020 у порядку досудового врегулювання спору здійснювалося утримання коштів з його грошового забезпечення у рахунок тієї частини заборгованості, яка рахувалася на день розірвання контракту (25.05.2020) з переведенням на строкову військову службу.

Загальна сума заборгованості, яку необхідно сплатити на день виключення зі списків особового складу військової частини, а саме (17.09.2020), складає - 17280,55 грн.

Для вжиття заходів досудового врегулювання спору позивачем було підготовлено Претензію № 7 від 17.09.2020 щодо утримання вартості виданих предметів речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився, утримання коштів за підписання першого контракту та використаної щорічної відпустки.

Однак, станом на дату подання позовної заяви до суду відповідачем вищевказані кошти в добровільному порядку сплачені не були.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України кошти за 21 (двадцять один) день щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту, кошти за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких, не закінчився та кошти за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту у розмірі 17280,55 три. (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят грн. 55 коп.) із них:

5 750, 68 грн. (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят гри. 68 коп.) за 21 (двадцять один) день щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту;

6 264,89 грн. (шість тисяч двісті шістдесят чотири грн. 89 коп.) за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту;

5 264,98 (п`ять тисяч двісті шістдесят чотири грн. 98 коп.) за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 березня 2021 року.

Суддя О.В. Заяць