Справа № 826/25788/15
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 березня 2021 року м. Київ №826/25788/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження в адміністративній справі

за позовомПублічного акціонерного товариства «Північтранс»
доДержавної інспекції України з безпеки на наземному транспорті Конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському та приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут)
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії
Треті особи:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудит-Авто»;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Турист»;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Україна»;

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Північтранс» звернулося до суду з позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському та приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), з вимогами, ураховуючи уточнення:

- визнати протиправним і скасувати рішення Конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському та приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), оформлене протоколом від 04 листопада 2015 року №47, у частині об`єктів конкурсу: №26 «Кривий Ріг - Варварівка», номер маршруту (оборотного рейсу) за напрямками: прямий №573, зворотній №574, прямий №575, зворотній №576; прямий №577, зворотній №576; №27 «Долинська - Кривий ріг», номер маршруту (оборотного рейсу) за напрямками: прямий №147, зворотній №148; прямий №137, зворотній №138; №29 «Одеса - Гайворон», номер маршруту (оборотного рейсу) за напрямками: прямий №305, зворотній №306; №33 «Одеса - Умань», номер маршруту (оборотного рейсу) за напрямками: прямий №803, зворотній №804;

- визнати протиправним і скасувати наказ Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про введення в дію рішення відповідача-2, оформленого протоколом від 04 листопада 2015 року №47, у частині об`єктів конкурсу: №26 «Кривий Ріг - Варварівка», номер маршруту (оборотного рейсу) за напрямками: прямий №573, зворотній №574, прямий №575, зворотній №576; прямий №577, зворотній №578; №27 «Долинська - Кривий ріг», номер маршруту (оборотного рейсу) за напрямками: прямий №147, зворотній №148; прямий №137, зворотній №138; №29 «Одеса - Гайворон», номер маршруту (оборотного рейсу) за напрямками: прямий №305, зворотній №306; №33 «Одеса - Умань», номер маршруту (оборотного рейсу) за напрямками: прямий №803, зворотній №804;

- визнати протиправним і скасувати дозволи Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування: №573/№574, №575/№576; №577/№578 «Кривий ріг - Варварівка», (об`єкт конкурсу №26); №147/№148; №137/№138 «Долинська - Кривий ріг», (об`єкт конкурсу №27); №305/№306 «Одеса - Гайворон», (об`єкт конкурсу №29); №803/804 «Одеса - Умань», (об`єкт конкурсу №33); 4) зобов`язати відповідача-2 визначити переможця конкурсу на самостійне виконання рейсів №573/№574, №575/№576; №577/№578 «Кривий ріг - Варварівка», (об`єкт конкурсу №26); №147/№148; №137/№138 «Долинська - Кривий ріг», (об`єкт конкурсу №27); №305/№306 «Одеса - Гайворон», (об`єкт конкурсу №29); №803/804 «Одеса - Умань», (об`єкт конкурсу №33) на підставі бальної системи оцінки пропозицій, що була чинна станом на 08 жовтня 2015 року та документів, поданих перевізниками-претендентами до 08 жовтня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Північтранс» задовольнено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року скасовано, а справу №826/25788/15 в частині позовних вимог про визнання протиправними і скасування дозволів Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування: №573/№574, №575/№576; №577/№578 «Кривий ріг - Варварівка», (об`єкт конкурсу №26); №147/№148; №137/№138 «Долинська - Кривий ріг», (об`єкт конкурсу №27); №305/№306 «Одеса - Гайворон», (об`єкт конкурсу №29); №803/804 «Одеса - Умань», (об`єкт конкурсу №33) направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Клопотання обґрунтовано тим, що враховуючи предмет та підстави позову, враховуючи складність справи, представник позивача вважає за необхідне розглядати дану справу у порядку загального позовного провадження.

Також, представник позивача подав клопотання про заміну неналежного позивача Публічне акціонерне товариство «Північтранс» на належного Товариство з обмеженою відповідальністю «Північтранс».

Дане клопотання обґрунтовано тим, що 25 грудня 2020 року учасниками Публічного акціонерного товариства «Північтранс» вирішено перетворити Публічне акціонерне товариство «Північтранс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Північтранс».

Розглянувши клопотання представника позивача Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

У відповідності до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з частиною четвертою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Пунктом 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому, згідно з пунктом 2 частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Ахеn v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Щодо доводів представника позивача, що справа №826/25788/15 з 2015 року розглядалась у порядку загального позовного провадження, суд зазначає наступне.

З 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України ( з 15 грудня 2017 року) виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Предмет спору у справі №826/25788/15 не відноситься до жодного з вищезазначених пунктів, крім того, посилання представника позивача на складність зазначеної справи судом не приймається до уваги, оскільки на думку суду, категорія та складність справи, обсяг та характер доказів, дають правові підстави для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З урахуванням предмету спору та відповідно до вимог статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України сторони не позбавлені права подати будь-які письмові пояснення та докази в підтвердження власної позиції, а тому підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження суд не вбачає.

Щодо клопотання представника позивача про заміну неналежного позивача - Публічне акціонерне товариство «Північтранс» на належного - Товариство з обмеженою відповідальністю «Північтранс», суд зазначає наступне.

Так, згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

В той же час, суд зауважує, що зміна організаційно-правової форми товариства з Публічного акціонерного товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю без зміни коду ЄДРПОУ підприємства не викликає правонаступництва в розумінні статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України.

Утім, суд вважає за можливе змінити назву позивача з Публічного акціонерного товариства «Північтранс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Північтранс», оскільки 25 грудня 2020 року учасниками справи прийнято рішення про перетворення (зміну) організаційно-правової форми позивача з Публічного акціонерного товариства «Північтранс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Північтранс».

Керуючись пунктом 2 частини 6 статті 262, частиною 5 статті 262, 241 - 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Північтранс» про розгляд справи з правилами загального позовного провадження відмовити.

Змінити назву позивача з Публічного акціонерного товариства «Північтранс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Північтранс».

Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Шейко