Справа № 540/382/21
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/382/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Гомельчук С.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними розрахунки та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), у якому просила:

- визнати протиправними розрахунки та застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції, недоїмки зі сплати єдиного внеску, нарахування пені, та скасувати вимогу ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про по сплату боргу (недоїмки) № Ф-131 -54 від 06.07.2020 року і похідні від неї.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк на усунення її недоліків.

У ухвалі серед іншого вказано на те, що позивачка має право оскаржити вимогу про сплату боргу (недоїмки) протягом 10 денного строку, визначеного абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI. Позивачкою у позовній заяві самостійно зазначено, що оскаржена вимога отримана нею у липні 2020 року. Звернувшись до відповідача із заявою про списання заборгованості, позивачка у серпні 2020 року отримала відмову, оформлену листом від 06.08.2020 року №3140/14/21-22-52-05. Відтак суд дійшов висновку про те, що про порушення прав позивачці було відомо, з серпня 2020 року, а з позовом вона звернулась до суду 01.02.2021 року (згідно штемпелю, що міститься на конверті в якому надійшов позов), тобто з пропуском встановленого визначеного абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI десятиденного строку. Водночас позивачкою хоч і заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, проте, в ньому не наведено жодного обґрунтування поважності пропуску відповідного процесуального строку. Враховуючи викладені обставини, суд залишив позовну заяву без руху для надання можливості позивачці звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення в якій необхідно вказати підстави для поновлення строку (дійсні непереборні обставини, що об`єктивно перешкоджали її своєчасному зверненню до суду).

22.02.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (зі змінами).

Дослідивши подану позовну заяву суд дійшов висновку про те, що вона не містить доводів позивачки, які б свідчили про поважність пропущення нею строку на звернення до суду із вказаним позовом. При цьому, заяви про поновлення пропущеного строку до позовної заяви не додано.

Відтак, позивачем не було усунуто всіх недоліків, установлених в ухвалі від 08.02.2021 року.

За тим, ухвалою суду від 26.02.2021 року з метою дотримання права позивачки на судовий захист, суд дійшов висновку про необхідність надати додатковий строк на усунення недоліків позовної заяви, у зв`язку із чим позивачку повторно зобов`язано надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку із вказанням підстав такого пропуску, які також мають підтверджуватися відповідними доказами.

На виконання означеної ухвали позивачкою 11.03.2021 року надано до суду заяву, в якій остання вказує на те, що про порушене право дізналася у другій половині серпня 2020 року. Водночас, позивачка змінила позовні вимоги, у зв`язку із чим просить суд визнати протиправною саме відмову ГУ ДПС, оформлену листом від 06.08.2020 року №3140/14/21-22-52-05, якою позивачці відмовлено у списанні суми недоїмки з єдиного внеску, а також штрафи та пеню, нараховані на ці суми недоїмки. Стверджує, що за наведених обставин у даному випадку застосовуються вимоги ст. 122 КАС України, якою встановлено шестимісячний строк на звернення до суду, що розпочинається з моменту коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Суд вважає вказану позицію позивачки помилковою та зауважує, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху судом було встановлено факт пропуску позивачкою строку звернення до суду з вказаним позовом.

Разом з тим, на противагу вказаним доводам позивачки суд повторно звертає її увагу на те, що предметом спору у даній справі є нараховані ОСОБА_1 суми недоїмки з єдиного внеску, оформлені письмовою вимогою про сплату боргу за №Ф-131-54 від 06.07.2020 року, а підставою звернення до суду є лист - відповідь ГУ ДПС від 06.08.2020 року №3140/14/21-22-52-05, яким відмовлено у списанні боргу.

Отже, з огляду на те, що спірне нарахування ЄСВ, оформлене саме вимогою відповідача №Ф-131-54 від 06.07.2020 року, то саме цією вимогою порушено права позивачки, та саме ця вимога підлягає перевірці на предмет правомірності при вирішенні даного спору.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дія Закону №2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 цього Закону).

Згідно з абзацами 4, 5, 6 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац 8 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI).

Відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Пунктом 1.3 статті 1 ПК України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Зазначене свідчить про те, що положення ПК України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.

Відтак, при оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону №2464-VI, строк звернення до адміністративного суду визначений приписами пункту 56.18 статті 56, статті 102 ПК України не застосовується, на що також вказував Верховний Суд в постановах від 31.01.2019 року у справі №802/983/18-а, від 17.07.2019 року у справі №0740/1050/18 та Верховний Суд в постанові від 08.08.2019 по справі № 480/106/19.

Тому, позивачка мала право оскаржити вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати ЄСВ протягом 10 денного строку, визначеного абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI.

Позивачкою в позовній заяві самостійно зазначено, що оскаржена вимога отримана нею у липні 2020 року. Звернувшись до відповідача із заявою про списання заборгованості, позивачка у серпні 2020 року отримала відмову, оформлену листом від 06.08.2020 року №3140/14/21-22-52-05.

Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З цього слідує, що про порушення прав позивачці було відомо, з серпня 2020 року, а з позовом вона звернулась до суду 01.02.2021 року, тобто з пропуском встановленого визначеного абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI десятиденного строку.

Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, з огляду на те, що позивачкою пропущено строк звернення до суду з даним позовом, та водночас вказані нею у відповідній заяві підстави для поновлення пропущеного строку судом визнано неповажними, у даному випадку існують підстави для повернення позовної заяви разом доданими документами позивачці.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними розрахунки та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), разом з доданими документами повернути позивачці.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя С.В. Гомельчук