Справа № 420/12036/20
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Сидорівського С.А.,

представника позивача: Тутейка А.В.,

представника відповідача: Зелінського Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження позовну заяву Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до Комунального підприємства Вилківський міськводоканал Вилківської міської ради, Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони збирання, зберігання та захоронення відходів на місці відходів,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до Комунального підприємства Вилківський міськводоканал Вилківської міської ради, Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в якій позивач просить:

Застосувати до Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради (68355, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Різдвяна, 30, ) заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони збирання, зберігання та захоронення відходів на місці відходів міста Вилкове, розташованого в північно-західній частині міста Вилкове на земельній ділянці площею 2 га. для розміщення твердих побутових відходів, до:

оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що зайнята під сміттєзвалищем;

обмеження території сміттєзвалища побутових відходів нагірною канавою;

встановлення локальних мереж спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод;

оснащення системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату;

оформлення паспорту місця видалення відходів (МВВ);

встановлення автомобільних вагів для обліку кількості відходів;

створення системи моніторингу стану повітря, ґрунту та підземних вод;

встановлення персональних елементів огорожі, огорожі по периметру території сміттєзвалища;

отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;

отримання висновку з оцінки впливу на довкілля.

Ухвалою від 11.11.2020 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

25.11.2020 року (вх. № ЕП/22317/20) до суду надійшла заява про зміну сторони.

30.11.2020 року (вх. № 50937/20) до суду надійшла заява про зміну сторони.

01.12.2020 року (вх. № 50960/20) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою від 08.12.2020 року залучено Вилківську міську раду Ізмаїльського району Одеської області до участі у справі, як другого відповідача у справі

15.12.2020 року (вх. № ЕП/24471/20) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

30.12.2020 року (вх. № ЕП/260003/20) представником Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи в порядку загального судочинства, або в порядку відеоконференції.

Ухвалою від 31.12.2020 року розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження.

20.01.2021 року (вх. № 2947/21) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою від 21.01.2021 року розгляд справи відкладено.

17.12.2020 року (вх. № 53816/20) представником Комунального підприємства Вилківський міськводоканал Вилківської міської ради до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

23.12.2020 року (вх. № ЕП/25485/20) представником позивача до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

04.01.2021 року (вх. № 285/21) представником Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи в порядку загального судочинства, або в порядку відеоконференції.

20.01.2021 року (вх. № 2948/21) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про зміну позивача.

20.01.2021 року (вх. № ЕП/1468/21) представником Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

21.01.2021 року (вх. № 3041/21) представником Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

05.02.2021 року (вх. № 5826/21) представником позивача до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

Ухвалою від 09.02.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

09.03.2021 року (вх. № ЕП/5966/21) представником Комунального підприємства Вилківський міськводоканал Вилківської міської ради до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи без участі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Державною екологічною інспекцією в Одеській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради, за результатами якої, встановлено ряд порушень природоохоронного законодавства КП «Вилківський міськводоканал». Серед іншого, позивачем зафіксовано забруднення КП «Вилківський міськводоканал» земельної ділянки виробничими та іншими побутовими відходами на сміттєзвалищі, захоронення КП «Вилківський міськводоканал» неперероблених (необроблених) побутових відходів на міському сміттєзвалищі, а також порушення посадовою особою КП «Вилківський міськводоканал» вимог щодо поводження з відходами під час їх зберігання, перевезення, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення; допущено порушення встановлених правил і режиму експлуатації міського сміттєзвалища м. Видкове. При цьому, сміттєзвалище є станціонарним неорганізованим площинним джерелом, при експлуатації якого здійснюється викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Таким чином, позивач стверджує, що експлуатація сміттєзвалища (місця видалення відходів) здійснюється без дотримання діючих вимог та правил, норм екологічної безпеки при збиранні, зберіганні та захороненні відходів, що в свою чергу може призвести до займання та розповсюдження вогню, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача - КП Вилківський міськводоканал Вилківської міської ради проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, в яких, в обґрунтування правової позиції, зокрема, зазначено, що КП «Вилківський міськводоканал Вилківської міської ради ніякої господарської діяльності на Вилківському міському звалище не виконує, жодних коштів не отримує. За наглядом та відповідністю міського звалища усім нормам природоохоронного законодавства України покладено до компетенції Вилківської міської ради, а тому на думку відповідача, позовні вимоги не можуть буди до нього застосовані.

Представник відповідача - Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, в яких, в обґрунтування правової позиції, зокрема, зазначено, що у зв`язку з відсутністю альтернативного сміттєзвалища на території м. Вилкове, тимчасова заборона збирання, зберігання та захоронення відходів на місті відходів м. Вилкове, приведено до екологічного колапсу та несприятливих наслідків, пов`язаних з забрудненням м. Вилкове.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з позовної заяви, Державною екологічною інспекцією в Одеській області на підставі звернення громадянина ОСОБА_1 від 09.04.2020 року та Погодження Державної екологічної інспекції України від 02.10.2020 року №4.2/1293ПГ, відповідно до ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 року № 230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16.04.2020 року за № 350/ 34633, у період з 12.10.2020р. по 19.10.2020р. проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради.

За результатами проведеної перевірки складено Акт від 16.10.2020 № 94/14, яким встановлено порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства (а.с. 24-32), а саме:

1) КП «Вилківський міськводоканал» здійснює користування земельною ділянкою під сміттєзвалищем, в той же час документи на право користування даною ділянкою не надано;

2) Територія сміттєзвалища побутових відходів не обмежена нагірною канавою для запобігання витіканню за межі полігона забруднених поверхневих вод, що є порушенням п.п. 5.9 Розділу V Правил експлуатації полігонів побутових відходів (далі Правила);

3) Згідно Правил повинні здійснюватися заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнуватися локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод. У той же час на сміттєзвалище побутових відходів КП «Вилківський міськводоканал» відсутні локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод;

4) КП «Вилківський міськводоканал» не забезпечується захист земель від забруднення виробничими та іншими відходами, а саме: допущена експлуатація сміттєзвалища без оснащення системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату. Для визначення показників вмісту забруднюючих речовин у ґрунті проведено відбір проб ґрунту, складено акт та схему відбору проб ґрунтів від 16.10.2020р. № 13;

5) Під час перевірки було виявлено, що КП «Вилківський міськводоканал» на земельній ділянці площею 2 га здійснює захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів, що підтверджується фото та відео;

6) Відсутній паспорт місця видалення відходів (МВВ);

7) На сміттєзвалищі не встановлені автомобільні ваги для обліку кількості усіх видів відходів, що надходять на територію сміттєзвалища;

8) КП «Вилківський міськводоканал» здійснює захоронення побутових відходів. Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про відходи» власниками відходів повинен здійснити моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів для визначення та прогнозування впливу відходів на навколишнє природне середовище, своєчасного виявлення негативних наслідків, їх відведення та подолання. КП «Вилківський міськводоканал» на сміттєзвалищі не створено належної системи моніторингу стану повітря, ґрунту та підземних вод: відсутні локальні мережі спостереження за станом підземних вод; не проводиться моніторинг стану ґрунту на території полігона побутових відходів та у межах санітарно-захисної зони на відстані 100 м. і 200 м.; не здійснюється контроль стану атмосферного повітря за показниками: діоксид вуглецю, сірководень, фенол, формальдегід;

9) Згідно Правил КП «Вилківський міськводоканл» повинно здійснювати дослідження проб повітря за такими показниками: азот, діоксид вуглецю, анкідрид сірчатий, вуглецю оксид, сірководень, фенол, формальдегід. На час перевірки встановлено, що КП «Вилківський міськводоканал» не провадить дослідження проб повітря;

10) Згідно Правил на основних напрямках поширення легких фракцій відходів встановлюються тимчасові сітчасті переносні елементи огорожі. На сміттєзвалищі побутових відходів КП «Вилківський міськводоканал» відсутні переносні елементи огорожі, внаслідок чого, легкі фракції відходів потрапляють за межі полігону (звалища);

11) Згідно правил на сміттєзвалищі відсутня контрольно-дезінфікуюча зона для транспортних засобів;

12) Згідно Правил дослідження ґрунту на території полігона побутових відходів та у межах санітарно-захисної зони (на відстані 50, 100, 200 і 500 м.) повинні проводитись не рідше ніж двічі на рік. Під час перевірки на сміттєзвалищі побутових відходів КП «Вилківський міськводоканал» відсутні дослідження елементного складу ґрунту. Таким чином, КП «Вилківський міськводоканал» не дотримується п.п. 5.8 Розділу V Правил експлуатації полігонів побутових відходів та не проводить системний моніторинг ґрунту;

13) Згідно Правил для відлякування птахів встановлюється спеціальне звукове та біоакустичне обладнання. На час перевірки на сміттєзвалищі побутових відходів КП «Вилківський міськводоканал» спеціального звукового та біоакустичного обладнання для відлякування птахів не встановлено;

14) Згідно Правил по периметру території полігона побутових відходів має бути споруджена суцільна огорожа заввишки до 2,0-2,5 м. або грунтовий вал заввишки до 2,0 2,5 м. або грунтовий вал заввишки 1,5-1,7 м. і завширши 3,0-3,5 м., що забезпечить в`їзд транспортних засобів на полігон побутових відходів лише через КПП. У той же час КП «Вилківський водоканал» суцільна огорожа по периметру території звалища не споруджена;

15) КП «Вилківський водоканал» здійснює захоронення побутових відходів на сміттєзвалищі. При експлуатації сміттєзвалища, який є стаціонарним неорганізованим площинним джерелом, здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на сміттєзвалище у КП «Вилківський міськводоканал» відсутній КП «Вилківський водоканал»

16) КП «Вилківський міськводоканал» здійснює господарську діяльність із збирання та захоронення ТПВ у визначеному місці для відходів м. Вилкове (згідно акту приймання-передачі від 17.05.2019 року). Згідно підпункту 11 ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» діяльність щодо утилізації, видалення, оброблення, знешкодження, захоронення побутових відходів підлягає оцінці впливу на довкілля. КП «Вилківський міськводоканал» не підготовлено звіт про оцінку впливу на довкілля та не отримано висновок з оцінки впливу на довкілля на господарську діяльність, а саме на утилізацію, видалення, оброблення, знешкодження, захоронення побутових відходів. Відповідно до п. 11 Переліку видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку затвердженого Постановою КМУ від 28.08.2013р. № 808, що діяла до 28.02.2019р., Поводження з побутовими відходами (оброблення, перероблення, утилізація, знешкодження і захоронення) становлять підвищену екологічну небезпеку та потребувала проведенню державної екологічної експертизи;

17) КП «Вилківський міськводоканал», який в установленому порядку, визначений виконавцем послуг на вивезення побутових відходів не певній території не здійснює їх роздільне збирання.

Примірник акту перевірки отримано директором КП «Вилківський міськводоканал» Курдіяшко С.В. без будь-яких претензій та зауважень від уповноваженої особи відповідача, що підписала акт.

При цьому, позивачем 16.10.2020 року зафіксовано забруднення КП «Вилківський міськводоканал» земельної ділянки виробничими та іншими побутовими відходами на сміттєзвалищі та складено протокол про адміністративне правопорушення № 000291 від 16.10.2020 року, притягнуто до адміністративної відповідальності директора КП «Вилківський міськводоканал» за ст. 52 КУпАП (а.с. 58-59). Постанову «Про накладення адміністративного стягнення» від 26.10.2020 року № 000291 у встановленому законом порядку не скасовано.

Також, 16.10.2020 року посадовими особами позивача здійснено відбір проб ґрунту за географічними координатами розташування сміттєзвалища м. Вилкове, складено акт відбору проб ґрунту та згідно протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів № 13 від 23.10.2020 року, за результатом вимірювання, відділом інструментально-лабораторного контролю Інспекції встановлено перевищення вмісту забруднюючих речовин у відібраних пробах ґрунтів. На підставі зазначеного, за фактом захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів на міському сміттєзвалищі, позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення № 000290 від 16.10.2020 року, притягнуто до адміністративної відповідальності директора КП «Вилківський міськводоканал» за ч. 1 ст.82-8 КУпАП (а.с. 50-53, 56-57). Постанову «Про накладення адміністративного стягнення» від 26.10.2020 року № 000290 у встановленому законом порядку не скасовано.

Крім того, 16.10.2020 року позивачем встановлено, що посадовою особою КП «Вилківський міськводоканал» допущено порушення вимог щодо поведження з відходами під час їх зберігання, збирання, перевезення, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення; допущено порушення встановлених правил і режиму експлуатації міського сміттєзвалища м. Вилкове. За даним фактом посадовими особами позивача складено протокол про адміністративне правопорушення №000292 від 16.10.2020 року, притягнуто до адміністративної відповідальності директора КП «Вилківський міськводоканал» за ст. 82-6 КУпАП (а.с. 60-61). Постанову «Про накладення адміністративного стягнення» від 26.10.2020 року № 000292 у встановленому законом порядку не скасовано.

Слід зазначити, що відповідно до Рішення Вилківської міської ради від 20.06.2018 року № 291 та Акту приймання-передачі місця відходів міста Вилкове, затвердженим міським головою Вилківської міської ради Н.Т. Дзядзін від 17.05.2019 року, КП «Вилківський міськводоканал» прийнято в оперативне управління місце відходів м. Вилкове (розташоване в пн.-зх. Частині міста на земельній ділянці площею 2 га.) для розміщення твердих побутових відходів, які вивозяться з міста (а.с. 189-190).

Серед іншого матеріали справи містять переписку відповідачів на адресу уповноважених органів щодо необхідності приведення до норм чинного законодавства України функціонування сміттєзвалища, зокрема листи № 176 від 13.07.2018 року, № 247 від 19.07.2019 року, № 256 від 01.08.2019 року, № 275 від 16.08.2019 року, № 37 від 03.03.2020 року, № 123 від 31.08.2020 року, № 92 від 13.07.2020 року, № 156 від 11.11.2020 року, № 243/02-13 від 08.02.2021 року (а.с. 134-144, 185). Однак, реальних дій з метою усунення порушень природоохоронного законодавства відповідачами не вчинено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виключно законами встановлюються, зокрема, повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду (ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

Згідно з ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про охорону атмосферного повітря та щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 р. за №350/34633 (далі - Положення) Державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

На підставі п. 2 розділу 2 Положення Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до п. 6 розділу 2 Положення Інспекція звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин.

Як передбачено положеннями ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

За визначенням ч. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» (далі - Закон №4004-XII), - санітарне та епідемічне благополуччя населення - це стан здоров`я населення та середовища життєдіяльності людини, при якому показники захворюваності перебувають на усталеному рівні для даної території, умови проживання сприятливі для населення, а параметри факторів середовища життєдіяльності знаходяться в межах, визначених санітарними нормами.

Цією ж статтею Закону визначено, що державні санітарні норми та правила, санітарно-гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (далі - санітарні норми) - обов`язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров`ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення.

Цією ж статтею Закону визначено також, що небезпечний фактор - будь-який хімічний, фізичний, біологічний чинник, речовина, матеріал або продукт, що впливає або за певних умов може негативно впливати на здоров`я людини.

Таким чином, недотримання санітарних норм порушує законні права громадян на безпеку для здоров`я і життя населення та може в подальшому завдати шкоди їх здоров`ю.

Так, за визначенням ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Згідно із положеннями ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення грунтів, вод та інших природних об`єктів.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2001 №1598 затверджено «Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню», до числа яких віднесено найбільш поширені забруднюючі речовини: оксиди азоту, бенз(а)пірен, діоксид та інші сполуки сірки, оксид вуглецю, озон, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (мікрочастинки та волокна), свинець та його сполуки, формальдегід; небезпечні забруднюючі речовини: метали та їх сполуки, органічні аміни, леткі органічні сполуки, стійкі органічні сполуки, хлор, бром та їх сполуки, фтор та його сполуки, ціаніди, фреони, арсен та його сполуки.

При цьому, суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 14 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин, для яких не встановлено відповідних нормативів екологічної безпеки, допускаються у виняткових випадках лише з дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а до другої або третьої групи, - обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Так, в Акті Державної екологічної інспекції в Одеській області від 16.10.2020 №94/14, складеному за результатами проведеної перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, зафіксовано, що КП «Вилківський міськводоканал» здійснює захоронення побутових відходів на сміттєзвалищі. При експлуатації сміттєзвалища, який є стаціонарним неорганізованим площинним джерелом, здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на сміттєзвалище у КП «Вилківський міськводоканал» відсутній КП «Вилківський водоканал», що є порушенням ч. ч. 5, 6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Зауважень та заперечень суб`єктом господарювання у вказаному акті щодо цього правопорушення не висловлено.

З огляду на вказані правові норми та встановлені обставини справи, суд вважає доводами позивача щодо недотримання санітарних норм порушує законні права громадян на безпеку для здоров`я і життя населення та може в подальшому завдати шкоди їх здоров`ю обгрунтованими.

Відповідно до статті 35-1 Закону України «Про відходи» поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил. Збирання і перевезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами. Небезпечні відходи у складі побутових відходів збираються окремо від інших видів побутових відходів, а також мають відокремлюватися на етапі збирання чи сортування і передаватися спеціалізованим підприємствам, що одержали ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами. Забороняється проектування, будівництво та експлуатація полігонів побутових відходів без оснащення системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату.

Отже, поводження з відходами - це сукупність дій, спрямованих, в тому числі, на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення.

Статтею 32 Закону України «Про відходи» передбачено, що з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини з 1 січня 2018 року забороняється захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів.

Вказана норма введена до Закону України «Про відходи» у відповідності до двох Директив ЄС - 1999/31/ЕС та 2008/98/ЕС, які врегульовують поводження із сміттям у країнах Європи. Ці документи вказують, що саме необхідно робити з відходами, класифікують сміття і описують стратегію скорочення кількості вивезених на сміттєзвалища відходів або полігони.

Тобто, починаючи з 01.01.2018 року Україна зобов`язалася сортувати все сміття за видами матеріалів, а також розділяти його на придатне для повторного використання.

Відповідно до європейських норм, придатні для повторного використання відходи повинні відправлятися на відповідні підприємства, безпечні захоронювати на полігони ТПВ, а з небезпечними проводитимуться необхідні для знешкодження операції. При цьому на полігони та сміттєзвалища не мають потрапляти відходи, які розкладаються біологічним шляхом, а саме (продукти харчування, папір, текстиль тощо), що складаються з органічних речовин, які піддаються процесам біологічного розпаду (гниття) (норма Директиви ЄС 1999/31/ЕС).

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.03.2011 року №145 затверджено Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць Так, п. 2.28 Правил № 145 визначено, що на полігони та сміттєзвалища не мають потрапляти складові побутових відходів, що підлягають утилізації, а саме ті відходи, що підлягають використанню як вторинний матеріал чи енергетичний ресурс.

Пунктом 2.27 Правил № 145 зазначено, видалення побутових відходів обовязково повинно включати їх оброблення (перероблення) шляхом промислового сортування з подальшим перевезенням вторинної сировини, небезпечних відходів, органічної складової та складової побутових відходів, що не підлягає утилізації (після її глибокого пресування до щільності природних грунтів (більше 1 т/куб.м) і подальшого брикетування), до місць чи об`єктів утилізації, знешкодження або захоронення відповідно до вимог законодавства про відходи та санітарного законодавства. Залежно від вмісту органічних речовин окремі складові побутових відходів підлягають утилізації шляхом їх оброблення (перероблення) на спеціалізованих підприємствах з отриманням кінцевого продукту - біогумусу або біопродукції на його основі.

Пунктом 2.28 Правил № 145 зазначено, складова побутових відходів, що не підлягає утилізації, повинна знешкоджуватись на спеціалізованих підприємствах (сміттєспалювальні заводи, піролізні установки тощо) або захоронюватись на спеціально обладнаних для цього полігонах/звалищах.

Відповідно до п. 1.3 Правил № 145 визначено, що дія цих санітарних норм поширюється на відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів та поводження з відходами, та вони є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та підпорядкування і громадянами.

Відповідно до п. «г» ст.24 Закону України «Про відходи», - до компетенції державної санітарно-епідеміологічної служби в Україні у сфері поводження з відходами належить: видача висновків державної санітарно-гігієнічної експертизи щодо об`єктів поводження з відходами.

Пунктом 1.1 Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 01.12.2010 року визначено, що вони є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які здійснюють діяльність, пов`язану з експлуатацією та утриманням полігонів побутових відходів.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, як суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність, пов`язану з експлуатацією та утриманням полігонів побутових відходів, зобов`язаний дотримуватися вищезазначених Правил № 435.

Відтак, суд дійшов висновку, що в супереч вимогам Закону України «Про відходи» та Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», КП «Вилківський міськводоканал» не здійснює дій спрямованих на запобігання утворенню відходів, сортування, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження нагляд за місцями видалення відходів, а тому не здійснює належного поводження з відходами.

Так, ст. 3 Конституції України закріплено право громадян на життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку, як найвищу соціальну цінність в Україні.

Разом з тим, недотримання КП «Вилківський міськводоканал» діючих вимог та правил, норм екологічної безпеки при збиранні, зберіганні та захороненні відходів, що в свою чергу може призвести до займання та розповсюдження вогню, в тому числі санітарних норм, порушує законні права громадян на безпеку для здоров`я і життя населення та може в подальшому завдати шкоди їх здоров`ю.

Таким чином, на час розгляду справи залишаються не усунутими відповідачем порушення діючих вимог та правил, норм екологічної безпеки при збиранні, зберіганні та захороненні відходів, окрім іншого тих, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Слід зазначити, що після усунення усіх порушень, для забезпечення та функціонування належним чином міського сміттєзвалища, КП Вилківський міськводоканал Вилківської міської ради не позбавлено можливості звернутись до Позивача з відповідною заявою про усунення встановлених порушень для проведення повторної перевірки.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (ст. 43 Конституції України).

Отже, саме людина, її життя і здоров`я, зокрема визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен громадянин повинен бути забезпечений безпечними для його життя і здоров`я умовами праці.

При цьому, суд наголошує, що наведені обставини не було жодним чином спростовано відповідачем, доказів усунення вказаних порушень відповідачем до суду не надано.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України,, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (місцезнаходження: 65058, м. Одеса, пор-т. Шевченка, 12; ) до Комунального підприємства Вилківський міськводоканал Вилківської міської ради (місцезнаходження: 68355, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Різдвяна, 30; ), Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (місцезнаходження: 68355, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Моряків-Десантників, 18; ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони збирання, зберігання та захоронення відходів на місці відходів - задовольнити повністю.

Застосувати до Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради (68355, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Різдвяна, 30, ) заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони збирання, зберігання та захоронення відходів на місці відходів міста Вилкове, розташованого в північно-західній частині міста Вилкове на земельній ділянці площею 2 га. для розміщення твердих побутових відходів, до:

оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що зайнята під сміттєзвалищем;

обмеження території сміттєзвалища побутових відходів нагірною канавою;

встановлення локальних мереж спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод;

оснащення системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату;

оформлення паспорту місця видалення відходів (МВВ);

встановлення автомобільних вагів для обліку кількості відходів;

створення системи моніторингу стану повітря, ґрунту та підземних вод;

встановлення персональних елементів огорожі, огорожі по периметру території сміттєзвалища;

отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;

отримання висновку з оцінки впливу на довкілля.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 12.03.2021 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.