Справа № 500/451/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/451/21

11 березня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження з врахуванням особливостей, визначеними статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Південно-Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 15.01.2021 з боржника у розмірі 18892,00 грн. у виконавчому провадженні №61119288 та постанову про відкриття виконавчого провадження №64159559 від 15.01.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із оскаржуваною постановою про стягнення виконавчого збору, оскільки державним виконавцем не було здійснено жодних дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом №819/502/18. Тому, позивач вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною і підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 08.02.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду. У вказаний судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 12.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, з урахуванням особливостей, визначених ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України). Судове засідання у справі призначено на 01.03.2021 о 11:45 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено строк до 01.03.2021 для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в повному обсязі. Зазначає, що законодавцем встановлений чіткий перелік випадків, при яких виконавчий збір не стягується. Просить врахувати, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець в межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій і є встановленою державною складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

01.03.2021 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 04.03.2021 о 09:00 год.

Ухвалю суду від 04.03.2021 розгляд справи відкладено до 11.03.2021 о 15:30 год.

11.03.2021 у відкрите судове засідання представник позивача не прибув, подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просив дану справу розглядати в письмовому провадженні.

Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205, частини четвертої ст. 229, частини третьої ст. 268 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що 15.01.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Наконечною І.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №61119288 у розмірі 18892,00 грн.

15.01.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Наконечною І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64159559 про примусове виконання Постанови №61119288 від 15.01.2021 щодо стягнення з боржника - Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними постановами державного виконавця, позивач звернувся з даним позовом до суду.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з частинами першою та другою статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частинами 1, 2 ст.27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Статтею 27 Закону № 1404-VIII визначено виключний перелік підстав, з яких виконавчий збір не стягується.

Так, пунктами 1-6 частини п`ятої ст.27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується: - за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; у разі виконання рішення приватним виконавцем; за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також частиною дев`ятою ст.27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Наявності вищевказаних умов, з яких виконавчий збір не стягується, судом не встановлено.

На підставі п.8 Розділі 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5) виконавчий збір стягується з боржника у Порядку, визначеному ст.27 Закону №1404-УІІІ на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Приписами статей 40, 42 Закону № 1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону № 1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина перша статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що у розмінні Закону № 1404-VIII постанова про стягнення виконавчого збору є різновидом виконавчого документу, примусове виконання якого здійснюється з певними особливостями, обумовленими правовою природою виконавчого збору як плати за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження №61119288 з примусового виконання виконавчого листа № 819/502/18, виданого 06.02.2019 Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періодів роботи на посадах в Управлінні житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради з 04.04.2001 по 25.09.2017 і призначити пенсію відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу".

31.01.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м.Івано-Франківськ) Наконечною І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61119288 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Пунктом 3 зазначеної постанови передбачено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 18892,00 грн.

В подальшому, головним державним виконавцем винесено оскаржувані в даній справі постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, суд вважає, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Дана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, які наведені у Постанові від 29.04.2020 у справі № 480/3452/19.

Суд також зазначає, що добровільне виконання рішення суду згідно виконавчого листа №819/502/18 до відкриття виконавчого провадження у спірному випадку не відбулося, про що учасниками справи належних доказів суду не подано та судом не здобуто.

Щодо доводів позивача, що в межах виконавчого провадження державним виконавцем не вчинялися заходи примусового виконання рішення, а тому у відповідача не було підстав для стягнення з позивача оскаржуваною постановою виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Винесення постанови про стягнення виконавчого збору, в силу вимог Закону №1404-VIII, відбувається одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, разом з тим, виконавчий збір не стягується, зокрема, у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд вважає, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання.

Що стосується примусового виконання рішення немайнового характеру, то, на думку суду, крім накладення штрафів у виконавця взагалі відсутні інші заходи примусового виконання рішення.

В той же час, приймаючи рішення по суті, суд не приймає до уваги посилання позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18, оскільки обставини у спірному випадку мають зобов`язальний характер, а не стосуються стягнення чітко визначеної суми.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За сукупністю встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що державним виконавцем правомірно та обґрунтовано, у відповідності до положень Закону №1404-VIII, винесені оскаржувані постанови, що прийняті згідно вимог частини другої статті 2 КАС України, а доводи позивача та представлені ним докази не спростовують вказаних висновків суду, у зв`язку з чим позов не підлягає до задоволення. В силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений судовий збір позивачем при зверненні з позовом до суду, не відшкодовується.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 11 березня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 );

відповідач - Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Грюнвальдська, 11,м. Івано-Франківськ,76018 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.