Справа № 200/121/21-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 р. Справа№200/121/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» (, 87510, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ушакова, 8; адреса для листування: 04073, м. Київ, п/в 73, а/с 106)

до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська 59)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача здійснити внесення необхідних змін до облікової картки платника податків позивача в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення № Головного управління ДФС у Донецькій області від 18 червня 2018 року.

Ухвалою від 6 січня 2021 року суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків.

21 січня 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 22 січня 2021 року суд прийняв до розгляду адміністративну справу та відкрив провадження в адміністративній справі № 200/121/21-а.

Ухвалою від 16 березня 2021 року суд відмовив Головному управлінню ДПС у Донецькій області у задоволенні заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі № 200/121/21-а.

За правилами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає, що 21 липня 2020 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про вчинення певних лій, в якій просив вчинити необхідні дії щодо внесення зміни до облікової картки платника податків позивача в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт послуг), шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення - у розмірі 251237 грн. 82 коп. та повідомити про задоволення даної вимоги про вчинення зазначених дій або надати мотивовану відмову від її виконання у письмовій формі. 23 липня 2020 року зазначену вимогу було отримано відповідачем, підтвердженням чого є відомості які розміщені на веб-сайті за ідентифікатором пошуку поштового відправлення. Станом на дату подання даної позовної заяви відповіді від відповідача на адресу позивача за результатами розгляду вимоги - не надходило, внесення даних змін до облікової картки платника податків позивача в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт послуг), шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення - не здійснено. Зазначенні дії відповідача, на думку позивача, свідчать про порушення ним ст. 19 Конституції України, п. 17.2 ст. 17, п.п. 21.1.1, п.п. 21.1.2, п.п. 21.1.3, п.п. 21.1.4 п. 21.1. ст. 21, п.п. 66.1.3, п.п. 66.1.5. п. 66.1. ст. 66 ПК України, ст. 15, ст. 19, ст. 20 Закону України "Про звернення громадян". Відповідно до п.п. 66.1.3. п.п. 66.1.5. п. 66.1. ст. 66 ПК України, встановлено, що підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є: документально підтверджена інформація, що надасться платниками податків та рішення суду, що набрало законної сили. Зазначена інформація та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року в справі № 826/17293/18 надавалась відповідачеві, підтвердженням чого є зміст вимоги та додані до неї документи.

Відповідач заперечує проти позовних вимог, зазначає, що посилання позивача на Постанову Верховного суду від 18.02.2020 у справі №200/9042/19-а є недоречним оскільки Рішення ДФС України від 20.09.2018 № 30494/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро» на податкове повідомлення рішення не було предметом розгляду зазначеної справи. Дійсно, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/17293/18, скасовано Рішення фіскальної служби України від 20.09.2018 № 30494/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро». На думку відповідача, рішення фіскальної служби України від 20.09.2018 № 30494/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро» не є юридично значимим для позивача, оскільки зазначене рішення не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, отже саме по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» зареєстроване як юридична особа за кодом , про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

18 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення № на підставі акту перевірки № 691/05-99-46-03/40914220 від 4 травня 2018 року, яким застосовано штрафну санкцію до позивача за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за звітний період березень - липень 2017 року в розмірі 251237 грн. 82 коп.

20 липня 2018 року за вихідним № 20-01 позивачем було подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2018 року до Державної фіскальної служби України. Дану скаргу Державна фіскальна служба України отримала 23 липня 2018 року, про що свідчить роздруківка з сайту «Укрпошта».

22 серпня 2018 року позивачем було подано відповідачу повідомлення про задоволення скарги на податкове повідомлення-рішення, що складене на підставі абзацу 2 пункту 56.9 статті 56 ПК України, підтвердженням чого є відмітка про його прийняття відповідачем на першому аркуші повідомлення.

У свою чергу, 27 вересня 2018 року позивачем було отримано від Державної фіскальної служби України рішення про результати розгляду скарги датоване 20 вересня 2018 року за № 30494/6/99-99-11-03-01-25, відповідно до якого скаргу було залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2018 року № без змін.

Не погоджуючись із рішенням про результати розгляду скарги, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 20 вересня 2018 року № 30494/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги та про зобов`язання Державну фіскальну службу України здійснити внесення змін до облікових даних платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерелектро" шляхом виключення з обліку штрафну санкцію, яка накладена на підставі податкового повідомлення-рішення від 18 червня 2018 року № у розмірі 251237 грн. 82 коп. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Рішенням Окружний адміністративний суд міста Києва від 25 липня 2019 року № 826/17293/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 20 вересня 2018 року № 30494/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги, в іншій частині позову відмовлено.

Відносно позовних вимог про зобов`язання Державну фіскальну службу України здійснити внесення змін до облікових даних платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерелектро" шляхом виключення з обліку штрафну санкцію, яка накладена на підставі податкового повідомлення-рішення від 18 червня 2018 року № у розмірі 251237 грн. 82 коп. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, суд у задоволенні відмовив та зазначив, що обов`язком внесення змін до облікових даних платника податків наділений відповідний орган за місцезнаходженням юридичних осіб та не належить до повноважень Державної фіскальної служби України, як центрального органу виконавчої влади.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Держаної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 липня 2019 року у справі № 826/17293/18 відмовлено. Тобто, рішення Окружний адміністративний суд міста Києва від 25 липня 2019 року № 826/17293/18 набрало законної сили 17 березня 2020 року.

21 липня 2020 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про вчинення певних лій (вих. № 01/07 від 21 липня 2020 року), в якій просив вчинити необхідні дії щодо внесення зміни до облікової картки платника податків позивача в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт послуг), шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення у розмірі 251237 грн. 82 коп. та повідомити про задоволення даної вимоги про вчинення зазначених дій або надати мотивовану відмову від її виконання у письмовій формі. 23 липня 2020 року зазначену вимогу було отримано відповідачем, підтвердженням чого є роздруківка з офіційного сайту «Укрпошта». Відповідач до суду не надав доказів надання позивачу відповіді на звернення від 21 липня 2020 року.

Надаючи правову оцінку даним правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпунктів 21.1.1., 21.1.3., 21.1.4. пункту 21.1. статті 21 Податкового кодексу України (далі - ПК України) посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Пункт 55.1. статті 55 ПК України встановлює, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Згідно з пунктами 56.1. - 56.3., 56.8 - 56.10, 56.13, 56.16 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

У разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 року за № 1617/28062 (далі - Порядок).

Пунктами 1 - 3 Розділу V Порядку встановлено, що скарга подається платником податків особисто або через свого представника безпосередньо до уповноваженого контролюючого органу або поштовим відправленням з повідомленням про вручення та описом вкладення.

Платник податків одночасно з поданням скарги до контролюючого органу вищого рівня зобов`язаний письмово повідомити про це контролюючий орган, який прийняв оскаржуване рішення.

Днем подання платником податків скарги є, зокрема, при надсиланні скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

У разі відсутності повідомлення про вручення або відбитка календарного штемпеля відділення поштового зв`язку на поштовому відправленні (конверті, бандеролі), що унеможливлює з`ясування дати отримання відділенням поштового зв`язку скарги, днем подання скарги вважається день надходження скарги до контролюючого органу.

Відповідно до пунктів 2 - 4 Розділу VІІ Порядку контролюючий орган зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник контролюючого органу (заступник керівника або інша уповноважена посадова особа) може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад двадцятиденний строк, визначений в пункті 2 цього розділу, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного в пункті 2 цього розділу.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (заступника керівника або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення двадцятиденного строку.

Як вже було встановлено вище, рішенням Окружний адміністративний суд міста Києва від 25 липня 2019 року № 826/17293/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 20 вересня 2018 року № 30494/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги.

У даному рішенні було встановлено, що скарга позивача на податкове повідомлення-рішення отримана Державною фіскальною службою України 23 липня 2018 року, а тому суд приймає до уваги позицію позивача, що скарга підлягала розгляду у строк до 13 серпня 2018 року. Проте, рішення про результати розгляду скарги прийнято Державною фіскальною службою України 20 вересня 2018 року. В контексті наведеного суд зазначив, що під час розгляду справи відповідачем не доведено дотримання строків розгляду скарги платника податків на податкове повідомлення-рішення, а саме порушені строки, передбачені пунктом 56.8. статті 56 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що норма абзацу 3 пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України за методом правового регулювання є імперативною та виражає категоричне правило, а саме, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, то скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків.

Отже, скарга Товариства на податкові повідомлення-рішення від 20 липня 2018 року подана до ДФС України вважається повністю задоволеною на користь платника податків, з підстав не надіслання контролюючим органом рішення про продовження строків розгляду скарги до закінчення 20-денного строку, перебіг якого почався з наступного дня після отримання скарги.

Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Наприклад, у пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67). Сторонами не заперечується той факт, що на момент розгляду даної справи по суті, що суми донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 18 червня 2018 року № обліковуються як борг з ПДВ за позивачем.

Таким чином, дослідивши вищенаведені докази, суд дійшов висновку про те, що вважається задоволеною відповідна скарга позивача від 20 липня 2018 року 20-01, у якій він просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2018 року № , яким застосовано штраф у загальному розмірі 251237 грн. 82 коп., що тягне за собою його автоматичне скасування, в силу норм ПК України.

Даний правовий висновок узгоджується з висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 18 лютого 2020 року по справі № 200/9042/19-а.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року № 826/17293/18 податкове повідомлення-рішення не скасовано, а тому відсутні підстави для внесення змін до облікової картки платника податків з ПДВ, оскільки таке податкове повідомлення-рішення, на підставі якого у ІКП позивача обліковуються відповідні суми штрафу, вважаються скасованими в силу ПК України.

Враховуючи автоматичне скасування вказаного податкового повідомлення-рішення відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не виключення відповідної суми штрафу з облікової картки позивача як платника ПДВ.

Безпідставне відображення вказаних сум штрафів у обліковій картці позивача як боргу порушує права позивача, оскільки, наприклад, наявність вказаного боргу зобов`язує відповідача, в силу пункту 87.9 статті 87 ПК України зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, тощо. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив суд зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області надати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у вигляді подання суду відповідного звіту є правом, а не обов`язком суду. Крім цього, позивач не навів обґрунтованих підстав щодо намірів відповідача не виконувати рішення суду.

У той же час, судове рішення, відповідно до Конституції України, є обов`язковим до виконання.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачений судовий збір у сумі 3768 грн. 58 коп. відповідно до платіжного доручення від 27 жовтня 2020 року № 6772.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» (, 87510, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ушакова, 8; адреса для листування: 04073, м. Київ, п/в 73, а/с 106) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська 59) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області щодо не виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» згідно податкового повідомлення-рішення № від 18 червня 2018 року.

Зобов`язати Головне Управління ДПС у Донецькій області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська 59) здійснити внесення необхідних змін до облікової картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська 59) в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт послуг), шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 18 червня 2018 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ 3944096, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» (, 87510, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ушакова, 8; адреса для листування: 04073, м. Київ, п/в 73, а/с 106) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3768 грн. 58 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 16 березня 2021 року. Повне судове рішення складено 16 березня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар