Справа № 553/1207/20
Суддя: Тимчук Р. І.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1207/20
Провадження № 2-а/553/2/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.02.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Тимчука Р.І.,

за участю секретаря - Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору начальник відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Шевченко Сергій Анатолійович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Позивач 24 червня 2020 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліціїпро визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу адміністративної практики управління патрульної поліції Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Шевченка Сергія Анатолійовича серія НК № 152171 від 11.06.2020, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за ч.1 ст.126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 20.10.2020 залучено до участі у справі третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - начальника відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Шевченка Сергія Анатолійовича.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, 11.06.2020 відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК № 152171 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 про стягнення штрафу в сумі 425 грн.

У якості підстави притягнення до адміністративної відповідальності інспектор поліції у спірній постанові зазначив наступне: 15.05.2020 о 01 год. 07 хв. по автодорозі «Стрій-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» 741 км, керуючи транспортним засобом Мерседес-Бенз 18 CD1 д.н.з. НОМЕР_1 у складі з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.4 ПДР України.

Позивачем у судовому засіданні повністю заперечувався даний факт. ОСОБА_3 вказав, що працівники поліції взагалі не мали права його зупиняти з підстав невідповідності його причіпа встановленим законодавством габаритам. Вказав, що його причіп повністю відповідав дозволеним габаритам і це не могло слугувати підставою для зупинки його транспортного засобу, що і підтверджується тим фактом, що 11.06.2020 постановою начальника відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Шевченка С.А. провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил перевезення габаритних вантажів було закрито, у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Не дивлячись на це, ОСОБА_3 виконав усі вимоги поліцейських та пред`явив їм водійське посвідчення, коли знаходився у своєму автомобілі, однак працівники поліції не взяли його, та попрохали, щоб він пред`явив їм документи на причіп. Позивач вийшов з машини, залишив у ній на торпеді своє водійське посвідчення, і пішов взяти, для пред`явлення поліцейським, документи на причіп, які знаходилися в салоні автомобіля, який перевозився на ньому. Після пред`явлення документів на причіп, працівники поліції знову попрохали ОСОБА_3 пред`явити документи на автомобіль, яким він керував. Коли позивач, направився до свого авто, щоб взяти своє посвідчення водія і пред`явити поліцейським, останні, з невідомих йому причин, почали його скручувати та нанесли останньому тілесні ушкодження. Більше того вказав, що за результатами цих неправомірних дій, відносно поліцейських відкрито кримінальне провадження.

Оскаржувана постанова має істотні недоліки, які свідчать про її протиправність і унеможливлюють встановлення істини. Так, оскаржувана постанова не містить посилань на належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейськими зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП.

Окрім того, як встановлено у судовому засіданні, а саме при перегляді відеозапису (а.с.40), на відео неможливо установити факт невиконання ОСОБА_1 вимоги поліцейських щодо пред`явлення для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, оскільки відеозапис не відображає весь процес фіксації адміністративного правопорушення усупереч вимогам п.5 Розділ ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, відповідно до якої включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Також на відео відсутній момент, коли, зі слів відповідача, при зупинці транспортного засобу працівники поліції просять ОСОБА_1 пред`явити документи на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Більше того, допитані у судовому засіданні свідки підтвердили доводи позивача.

Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 та ОСОБА_5 їхали в автомобілі, їх зупинити працівники поліції, однак вони не вимагали у ОСОБА_1 пред`явити документи на керування транспортним засобом, хоча він їх тримав у руках, а попрохали його надати документи на причіп. ОСОБА_1 вийшов з машини, поклавши своє водійське посвідчення на торпеду авто, та пішов до причіпа, на якому знаходився автомобіль який вони транспортували, документи на причіп були у салоні тієї машини. Через деякий час в дзеркало заднього виду вона побачила, що поліцейські повалили її чоловіка на землю, свідок вискочила з авто, почала знімати все, що відбувається на свій телефон, однак поліцейські вибили з її рук телефон, а саму її відштовхнули, у результаті чого вона впала. Також вона викликала поліцію на місце події.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він разом з ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_4 їхали в одному автомобілі, коли їх зупинити працівники поліції. Коли поліцейські підійшли до їхнього авто, то вони не вимагали у ОСОБА_1 пред`явити документи на керування транспортним засобом, хоча він їх тримав у руках, а попрохали його надати документи на причіп. ОСОБА_1 вийшов з машини, поклавши своє водійське посвідчення на торпеду авто, та пішов до причіпа, на якому знаходився автомобіль який вони транспортували, документи на причіп були у тій машині. Через деякий час в дзеркало заднього виду він побачив, що поліцейські повалили ОСОБА_1 на землю.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність події самого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає постанову незаконною та винесеною з грубим порушенням чинного законодавства, а також такою, що підлягає скасуванню.

Зважаючи на наведені вище обставини справи та норми закону, суд приходить до висновку про законність та обгрунтованість вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 254, 256, 258 КУпАП, ст.ст. 5, 8,9, 243-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору начальник відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Шевченко Сергій Анатолійович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу адміністративної практики управління патрульної поліції Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Шевченка Сергія Анатолійовича серія НК № 152171 від 11.06.2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за ч.1 ст.126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук