Справа № 580/6060/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Черкаси

12 березня 2021 року справа № 580/6060/20

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши в порядку письмового провадження питання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Черкасигазінвест до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

встановив:

29 грудня 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Черкасигазінвест з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.02.2020 №.

До позовної заяви позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування. В обґрунтування клопотання, зазначив, що закінчення строку звернення до суд з даним позовом припадає на час дії карантину, який введено постановою КМУ від 11.03.2020, а тому позивач не мав можливості вчинити процесуальні дії з оскарження спірного податкового повідомлення-рішення у судовому порядку.

Ухвалою суду від 04.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16.01.2021 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в зв`язку із пропуском строку звернення до суду, визначеного п.п. 56.18 та 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України. Зокрема, представник відповідача послався на положення пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, якими встановлено для платника податків скорочений - місячний строк оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, якщо до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження. При цьому посилається на правову позицію Верховного суду у справі № 500/2486/19 від 26.11.2020.

18.01.2021 позивачем подано до суду заперечення проти заяви про залишення позову без розгляду, в якій позивач зазначив, що пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами, а тому просить задовольнити його клопотання про поновлення процесуальних строків.

Вирішуючи заявлені клопотання про поновлення строку звернення до суду та залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, при цьому для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Відповідно до статті 102 ПК України строк давності становить 1095 днів.

За змістом ст. 102 ПК України вищевказаний строк застосовується під час нарахування грошових зобов`язань або під час провадження у справі про стягнення такого податку.

Так, суд розглядаючи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду приймає до уваги висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 та зазначає, що «норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті».

Судом з матеріалів справи з`ясовано, що позивачем 12.03.2020 до Державної податкової служби України подано скаргу на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 21.02.2020 №.

За наслідком чого, органом центрального рівня прийнято рішення про результати розгляду скарги №15838/6/99-00-08-05-05-06 від 12.05.2020 (отримана позивачем 15.05.2020), а позовна заява подана до суду лише 29.12.2020.

Таким чином, звернувшись до суду лише 29.12.2020 з позовом, позивач пропустив місячний строк звернення до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

До позовної заяви позивачем додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій вказав, що закінчення строку звернення до суд з даним позовом припадає на час дії карантину, який введено постановою КМУ від 11.03.2020, а тому позивач не мав можливості вчинити процесуальні дії з оскарження спірного податкового повідомлення-рішення у судовому порядку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відповідно до п. 3 розд. 6 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Однак, Законом України від 18.06.2020 №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17.07.2020, пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції: « 3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Відповідно до п. 2 Перехідних положень вищевказаного Закону №731-ІХ процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано причини пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом, у розрізі безпосередніх обмежень для самого позивача, впроваджених у зв`язку з карантином.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду через підсистему «Електронний суд», або через електронну пошту із застосуванням електронного цифрового підпису чи засобами поштового зв`язку.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії" рішення від 22 жовтня 1996 року, справа "Девеер проти Бельгії" рішення від 27 лютого 1980 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" розтлумачено обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права. Диспозитивність прав учасників судового процесу та їхніх представників зумовлює заборону зловживання ними, зокрема, в аспекті "підривних" ("руйнівних") діянь із метою скасування прав і свобод (із урахуванням рішень Європейського суду з прав людини у справах "Engel and Others v. the Netherlands", "Lawless v. Ireland", "Michael Kuhnen v. Germany", "Preda and Dardari v. Italy", "Refah Partisi and Other v/ Turkey", "Witzsch v. Germany", "Z'danoka v Latvia").

Враховуючи те, що дотримання процесуальних строків є обов`язком сторін, оцінюючи обставини, на які позивач посилається у заяві про поновлення строку, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду пропущено та відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та його поновлення.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованою та підлягають задоволенню, а позовна заява залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 122, 123, 240, 248, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Клопотання представника позивача (від 29.12.2020) про поновлення строку звернення до адміністративного суду - залишити без задоволення.

Заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду (вх. 1306/21 від 16.01.2021) - задовольнити.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Черкасигазінвест до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст. 294 КАС України оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Тимошенко