Справа № 280/27/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 березня 2021 року 12:54Справа № 280/27/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Купрієнко А.І.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сердюченка В.В.

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради в особі структурного підрозділу Онкологічна МСЕК КУ «ОЦМСЕ»

третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2

про визнання протиправним рішення та стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради в особі структурного підрозділу Онкологічна МСЕК КУ «ОЦМСЕ» ЗОР (далі - відповідач або Онкологічна МСЕК), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним рішення відповідача від 21.11.2017 про невизнання позивача інвалідом, з урахуванням рішення відповідача від 15.07.2019 №2 про встановлення ІІІ групи інвалідності загального захворювання безстроково;

стягнути з Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради на користь позивача 36 000,00 грн. матеріальної та 5 000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що її направлено на огляд Онкологічної МСЕК у зв`язку з лікуванням раку тіла матки (за Міжнародною класифікацією хвороб (МКХ-10), локалізація «Ендометрій», код С54, стадія захворювання Т1в) в КУ «ЗОК Онкодиспансер» ЗОР. Так, 03.07.2017 позивача прооперовано, а саме здійснено пангістероктомію з відрізком піхви по 1 типу. З вересня 2017 року ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку та проходить відновлювальне лікування. За результатами огляду Онкологічної МСЕК прийнято рішення, оформлене довідкою форми №167/о від 21.11.2017, яким позивача не визнано інвалідом. Водночас, посилаючись на Тимчасовий галузевий класифікатор медичних процедур (послуг) та хірургічних операцій, затверджений наказом МОЗ України від 14.02.2007 № 67, зазначає, що проведена їй хірургічна операція «пангістероктомія з відрізком піхви по 1 типу» є синоніном хірургічної операції «екстирпація матки розширена». Отже, посилаючись на приписи Переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 10, вважає, що їй під час огляду 21.11.2017 мала бути встановлена ІІІ група інвалідності безстроково. Зазначає, що від результатів експертного огляду залежало отримання страхових виплат у страховій компанії ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», а тому позивач звернулася до відповідача із проханням надати інформацію щодо результатів експертного огляду, зокрема, надати витяг з акта огляду МСЕК, на що їй було запропоновано повторно пройти обстеження. Так, після повторного обсження, на підставі акту огляду МСЕК від 15.07.2019 №55 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково. Враховуючи, що групу інвалідності позивачу встановлено лише у 2019 році (після закінчення строку дії договору страхування), страхова компанія відмовила їй у страхових виплатах. За таких обставин вказує, що не визнавши позивача інвалідом, відповідач вчинив протиправні дії, якими завдав позивачу матеріальної та моральної шкоди, яку ОСОБА_1 оцінює у розмірі 36 000,00 грн. (матеріальна) та 5 000,00 грн. (моральна) відповідно. З урахуванням вищевикладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 08.01.2020 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою суду від 08.01.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку позивачем недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 03.02.2020 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом; відкрито провадження в адміністративній справі №280/27/20; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, у поданому відзиві (вх. від 27.02.2020 №9321) посилається на те, що згідно акту огляду МСЕК від 21.11.2017 №1290 позивачу група інвалідності не встановлена, оскільки наявні у ОСОБА_1 станом на 21.11.2017 захворювання не призводили до помірно вираженого обмеження її життєдіяльності, що, в свою чергу, не давало підстав для встановлення їй будь-якої групи інвалідності. При цьому, позивач не оскаржувала рішення Онкологічної МСЕК від 21.11.2017 в порядку та строки, передбачені пунктами 23 - 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317. Зазначає, що підставою для встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності у 2019 році слугувала зміна стану її здоров`я. Щодо матеріальної та моральної шкоди зазначає, що підставою для відмови позивачу у здійсненні страхових виплат є несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку, що підтверджується листом від 16.09.2019 №7275-1 ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», а не дії чи рішення Онкологічної МСЕК. Звідси, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

04.03.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №10417), в якій вона спростовує аргументи відповідача. Зокрема, зазначає, що діагнози та хвороби (метаболічна кардіоміопатія з порушенням провідності, СН І ст., ФК ІІ, НБПНПГ, постлучевий цистит, коліт, дифузний зоб І ст., люмбаго, вертебрологічна торакалгія) зафіксовані у її медичній документації як у 2017, так і у 2019 році. Вказує, що лікарі Онкологічної МСЕК, у разі наявності сумнівів щодо стану здоров`я позивача, мали змогу направити її на додаткове обстеження та провести МСЕК після встановлення остаточного діагнозу. Також вважає безпідставними посилання відповідача на лист ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», оскільки предметом розгляду даної справи є рішення відповідача від 21.11.2017.

Ухвалою суду від 01.04.2020 призначено розгляд адміністративної справи №280/27/20 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 30.04.2020.

Ухвалою суду від 30.04.2020, за клопотаннями представників сторін, відкладено підготовче засідання у справі до 26.05.2020.

Ухвалою суду від 26.05.2020, за клопотанням ОСОБА_1 , призначено судово-медичну експертизу, проведення якої доручено Комунальній установі «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради. На вирішення експерта (експертів) поставлено такі запитання: 1. Чи були у ОСОБА_1 станом на дату огляду Комунальною установою «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради в особі структурного підрозділу Онкологічна МСЕК КУ «ОЦМСЕ» ЗОР, а саме 21.11.2017, стійкі розлади функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем могли призводити до обмеження її життєдіяльності, пов`язані із онкологічним захворюванням та наслідками його лікування? 2. Чи були у наявності у Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради в особі структурного підрозділу Онкологічна МСЕК КУ «ОЦМСЕ» ЗОР умови та критерії для встановлення 21.11.2017 ОСОБА_1 групи інвалідності внаслідок проведеної 03.07.2017 операції пангістероктомії з відрізком піхви по 1 типу та лікування променевою терапією? 3. Чи були у наявності у Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради в особі структурного підрозділу Онкологічна МСЕК КУ «ОЦМСЕ» ЗОР всі підстави, умови та критерії для встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності згідно Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317? 4. Чи виявлено та враховано Комунальною установою «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради в особі структурного підрозділу Онкологічна МСЕК КУ «ОЦМСЕ» ЗОР під час огляду ОСОБА_1 21.11.2017 всі обставини, які мають значення при вирішення питання щодо наявності підстав для встановлення групи інвалідності? 5. Чи були на час експертного обстеження ОСОБА_1 , а саме 21.11.2017, підстави для встановлення їй ІІІ групи інвалідності? 6. З огляду на обсяг хірургічного втручання, проведеного ОСОБА_1 , чи є хірургічна операція «пангістеректомія з відрізком піхви по І типу» синонімом хірургічної операції «екстирпація матки розширена»? Провадження у справі зупинено до закінчення експертизи та надходження її висновку до Запорізького окружного адміністративного суду.

21.01.2021 висновок експерта надійшов до суду.

Ухвалою суду від 22.01.2021 поновлено провадження у справі; призначено підготовче засідання на 01.02.2021.

Протокольною ухвалою суду від 01.02.2021 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (голову Онкологічної МСЕК; далі - третя особа); продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі до 17.02.2020.

Від третьої особи надійшов відзив на позов (вх. від 12.02.2021 №8728), відповідно до якого 21.11.2017 ОСОБА_1 оглянута Онкологічною МСЕК з діагнозом: аденокарцинома тіла матки стадія 1, група 3; стан після комбінованого лікування - хірургічне лікування та променева терапія; лікування закінчено радикально без ускладнень. Вказує, що позивача інвалідом не визнано, оскільки ступінь зниження життєдіяльності, пересування та працездатності виражені у легкому ступені. Хірургічне лікування, проведене позивачу - пангістеректомія (перший тип, простий), не належить до анатомічного дефекту, при якому встановлюють групу інвалідності. Також зауважила, що ОСОБА_1 повідомила страхову компанію про настання захворювання 15.08.2017, а мала повідомити до 27.07.2017, за що Онкологічна МСЕК відповідальності не несе. З урахуванням викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

16.02.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №9455), в якій вона зазначає, що після проведення лікування її стан здоров`я значно погіршився, що призвело до стійких розладів функцій органів і систем організму, що, в свою чергу, призвело до обмеження життєдіяльності у помірно вираженому ступені. Вказує, що неодноразово зверталася до відповідача за роз`ясненнями щодо перспективи отримати групу інвалідності, проте отримала відповідь, що пенсіонерам-хворим на рак І стадії інвалідність не встановлюють, що не відповідає дійсності. Вважає, що наслідки хірургічного втручання «пангістеректомія по І типу з верхньою третиною піхви» належать до анатомічного дефекту, при якому встановлюється ІІІ група інвалідності безстроково.

Протокольною ухвалою суду від 17.02.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у цей же день; в судовому засіданні оголошено перерву до 02.03.2021.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні 02.03.2021 на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності з`ясував наступне.

Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 18.07.2017 №4388 (а.с. 23), ОСОБА_1 встановлено основний діагноз - Ca corporis uteri 1b st. ІІІa gr. T1bN0M0G2 C54.1, у зв`язку із чим 03.07.2017 проведено хірургічну операцію - пангістеректомію з відрізком піхви по 1 типу; ОСОБА_1 переведено в радіологічне відділення для променевого лікування.

Відповідно до направлення від 01.11.2017 (а.с. 103), в якому також зазначені супутні захворювання позивача: метаболічна кардіоміопатія з порушенням провідності, НБПНПГ, СН І ст., ФК ІІ, хронічний холецистит у ремісії, спастичний коліт, міопія І ст., ангіопатія сітківки змішаноготипу, хронічний зоб І ст., еутеріоз, вертебрологічна торакалгія, постпроменевий цистит, ОСОБА_1 направлено для огляду МСЕК.

Відповідно до довідки відповідача форми №167/о від 21.11.2017 позивача за результатами огляду не визнано інвалідом.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогою про визнання його протиправним.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV (тут та надалі- у редакції, чинній на моент виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті першої Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» інвалід - особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист; інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист;втрата здоров`я - наявність хвороб і фізичних дефектів, які призводять до фізичного, душевного і соціального неблагополуччя; обмеження життєдіяльності - помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами; медико-соціальна експертиза - визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній інвалідом, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності. (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»).

Медико-соціальні експертні комісії визначають, зокрема, групу інвалідності, її причину і час настання. (ч. 8 ст. 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»).

Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Особам, які звертаються для встановлення інвалідності, зумовленою наявністю анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду. (ч.ч. 12, 13 ст. 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»).

Процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначена Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі - Положення № 1317).

Пункт 3 Положення № 1317 вказує, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

За змістом пункту 4 Положення № 1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Відповідно до приписів пунктів 19, 20 Положення № 1317 комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначає Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317.

За правилами пункту 23 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку. (пункти 24, 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту. Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені: обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані; обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає); обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії); обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів; обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації; обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов. (пункт 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Механізм встановлення груп інвалідності регулює Інструкція про встановлення груп інвалідності, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 N 561.

При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії. (п. 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не погоджується із рішенням відповідача від 21.11.2017 про невизнання її інвалідом, оскільки проведення операції «розширена екстирпація матки з додатками за наявності онкологічних захворювань», що, як зазначає позивач, є синоніном операції «пангістероктомія з відрізком піхви по 1 типу», є підставою для встановлення ІІІ групи інвалідності у відповідності до приписів Переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 10. При цьому, як пояснила третя особа у судових засіданнях, позивачу проведена радикальна операція, але не розширена, як передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 10.

Водночас, Верховний Суд у постановах від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 30.11.2020 у справі № 200/14695/19-а звернув увагу на те, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

За правилами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, у позовній заяві позивач не зазначає про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення.

Та обставина, що у 2019 році позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, не є безумовним підтвердженням того, що у 2017 році існували підстави для її встановлення; з`ясувати вказані обставини з матеріалів справи (медичної документації позивача) суд позбавлений можливості, оскільки, як зазначалося вище, не є спеціалізованою медичною установою.

При цьому, відповідно до Висновку експерта від 28.12.2020 №390/к: «…Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. … Тому вирішити питання 1-5 даної ухвали методами судово-медичної експертизи та за наданими даними не є можливим … так як вирішення є не суто медичне, а соціально-економічне. За наданими даними (виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4388 з КУ «ЗОК Онкодиспансер» ЗОР) зазначено, що гр. ОСОБА_1 пройшла хірургічне лікування 03.07.2017 - Пангістеректомія з верхньою третиною піхви І тип. Згідно «Тимчасовий галузевий класифікатор медичних процедур (послуг) та хірургічних операцій» (затвердженого Наказ Міністерства охорони здоров`я України 14 лютого 2007 року №67) зазначена операція відповідає коду СL7-42 і значно відрізняється від операції «екстирпація матки розширена (за класифікатором СL7-10) за об`ємом видалених тканин, тривалістю та складністю, тому не може вважатись як «синонім» з медичної точки зору. Пангістеректомія як правило є методом що підлягає до компетенції онкологічної хірургії, а екстирпація матки є методом вибору акушерства та гінекології. Проте при розгляді питання встановлення інвалідності, зазначені процедури можуть вважатись як «синонім» так як вважаються процедурами методів оперативного втручанням і результатами яких є видалені орган (матка) і тканини.».

Тобто, даний висновок експерта не є тим належним та достовірним доказом, який би підтверджував наявність у Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради в особі структурного підрозділу Онкологічна МСЕК КУ «ОЦМСЕ» ЗОР всіх підстав, умов та критеріїв станом на 21.11.2017 для встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності згідно Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317.

З урахуванням викладеного, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправним рішення відповідача від 21.11.2017 про невизнання позивача інвалідом, з урахуванням рішення відповідача від 15.07.2019 №2 про встановлення ІІІ групи інвалідності загального захворювання безстроково, у суду відсутні.

Звідси, позовні вимоги в частині стягнення з Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради на користь позивача 36 000,00 грн. матеріальної та 5 000,00 грн. моральної шкоди не підлягають задоволенню як похідні вимоги.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання сторін на взаємовідносини ОСОБА_1 із ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», оскільки вони не є предметом розгляду даної справи та не впливають на вирішення спору по суті.

З наведених підстав не приймаються посилання позивача на ненадання відповідачем обґрунтованих роз`яснень щодо перспективи встановлення групи інвалідності, обґрунтованої відповіді щодо причин невстановлення їй групи інвалідності у 2017 році, оскільки вказані обставини не вплинули на прийнняття спірного рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради в особі структурного підрозділу Онкологічна МСЕК КУ «ОЦМСЕ», третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та стягнення суми - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 15.03.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко