Справа № 522/21856/20
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/120/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора старшого сержанту поліції УПП в Одеській області Корж Артема Андрійовича, третя особа на боці без самостійних вимог щодо предмета спору Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 08.12.2020 року надійшов позов ОСОБА_1 до інспектора старшого сержанту поліції УПП в Одеській області Корж Артема Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що 26.11.2020 року о 03:25:30 год. в м.Одесі, вул.Балківська, 4, відносно ОСОБА_1 було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. На думку інспектора, який виніс постанову серія ЕАМ №3480137 від 26.11.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ч.1 ст.122 КпАП України, він ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушив п.8.4. ПДР порушення вимог дорожніх знаків. Позивач зазначає, що в його діях не було порушено вимогу дорожнього знаку 3.21 та п.8.4 ПДР України. Крім того, у постанові немає жодних посилань на докази, які б підтверджували вищевказане правопорушення. Позивач вважає, що постанова, що оскаржується є незаконною, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду із дійсним позовом.

Ухвалою суду від 14.12.2020 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 16.12.2020 року.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року провадження у справі було відкрито з призначенням по справі. Ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін із призначенням судового засідання на 28.12.2020 року.

До суду 05.01.2021 року надійшло клопотання представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, згідно якого просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою суду від 28.01.2021 року залучено в якості третьої особи, на боці відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора старшого сержанту поліції УПП в Одеській області Корж Артема Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Розгляд справи відкладено на 04.03.2021 року.

19.02.2021 року до суду надійшли письмові пояснення, відповідно яких представник УПП в Одеській області ДПП просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В поясненнях зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, оскільки 26.11.2020 року о 03.16 год. в ході виконання службових обов`язків інспектор роти №3 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП ст.сержант поліції Корж А.А. за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 4, виявив транспортний засіб Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , який не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив п.8.4 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Крім того, представник третьої особи вважає посилання позивача на обставини, що в постанові не зазначено докази, які підтверджують зазначене правопорушення, безпідставними, оскільки ст.283 КУпАП не містить положень про обов`язкове зазначення доказів, що підтверджують факт порушення та вину особи.

В судове засідання призначене на 04.03.2021 року сторони по справі не з`явились, повідомлені про час, дату та місце розгляду справи належним чином, 02.03.2021 року позивач на електронну адресу суду подав додаткові пояснення, в яких просив позов задовольнити, справу розглядати за його відсутністю.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності відзиву від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

У зв`язку з цим датою складання повного тексту рішення є 09.03.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3480137 від 26.11.2020 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 26.11.2020 року о 03:25:30 год. в м.Одесі, вул.Балківська, 4, керуючи транспортним засобом Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушив п.8.4. ПДР порушення вимог дорожніх знаків.

Як вбачається з відео фіксації, долученої представником третьої особи, до письмових пояснень, позивач від отримання на місці правопорушення копії постанови у справі про адміністративне правопорушення від 26.11.2020 року серії №ЕАМ №3480137 відмовився, зазначивши, що бажає, щоб вказану постанову було направлено на його адресу .

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичною підставою для відповідальності є склад правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У відповідності до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ст.11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону №3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.10.5.20 ДСТУ 4100:2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні вимоги. Умови застосування» - дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» - Забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою:

- запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;

- запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8 Знак 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів";

- організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо;

- запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9 Табличка 7.9 "Смуга руху".

Відповідно до п.8.4 ПДР, заборонені знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

У своєму позові та письмових поясненнях від 02.03.2021 року, долучених до матеріалів справи, позивач зазначає, що він 26.11.2020 року о 03:15 год. в м.Одесі, вул.Балківська, 4, керував транспортним засобом Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений інспектором роти №3 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП ст.сержантом поліції Корж А.А., який вважав, що він порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», тим самим порушивши п.8.4 ПДР, а саме, порушення вимог дорожніх знаків, після чого було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Також зазначив, що за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 4 або по стороні, на якій знаходиться вищевказана будівля, дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» - відсутній.

Проте із даною постановою не згоден, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом.

Представник третьої особи в письмових поясненнях посилається на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 року у справі №524/9162/16-а, в якому зазначено, що оспорювана у справі постанова повинна відповідати визначеним у статті 283 КУпАП вимогам, які не містять положень про обов`язкове зазначення доказів, що підтверджують факт порушення та вину особи.

Як встановлено судом, будь-яких належних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем та третьою особою не надано.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі викладеного, суд вважає, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На користь висновку про необхідність доведення факту вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відео або фотозйомкою свідчить і зміст ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до п.2 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Мінюсті України 10.11.2015 року №1408/27853 (далі Інструкція №1395) зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІV Інструкції №1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 26.11.2020 р. вбачається, що у ній відсутня інформація про будь-яку фіксацію правопорушення. (а.с.3).

Таким чином, в порушення ст.283 КУпАП не надано суду доказів вчинення правопорушення.

В оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 26.11.2020 р. року серії ЕАМ №3480137 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис немає, отже доказів скоєння правопорушення не має.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові №428/2769/17 від 24.01.2019 року.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (провадження № К/9901/15804/18), згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення. При цьому, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та як наслідок, правомірності прийняття оскаржуваної постанови, наслідком чого є її скасування.

Відповідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Між тим суд не враховує доводи представника третьої особи, викладені ним у поясненнях від 19.02.2021 року, в яких зазначав, що позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки з боку відповідача та третьої особи не надано до суду жодних допустимих та належних доказів, щоб підтверджували обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо порушення ним вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», тобто порушення п.8.4 ПДР України.

Суд вважає, що, наданий відповідачем та долучений до матеріалів справи диск з відеофіксацією, підтверджують лише факт відмови позивача від отримання винесеної відносно нього Простанови.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та оскаржувана постанова підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст.9, 23, 30, 33, ч.1 ст.122, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позовОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до інспектора старшого сержанту поліції УПП в Одеській області Корж Артема Андрійовича (місцезнаходження: м.Одеса, вул.Ак.Корольва, 5), третя особа на боці без самостійних вимог щодо предмета спору Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м.Одеса, вул.Ак.Корольва, 5), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ №3480137 у справі про адміністративне правопорушення від 26.11.2020 року, винесену інспектором 3 роти 1 батальйону УПП в Одеській області старшим сержантом Корж А.А.,відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09.03.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В