Справа № 560/4141/19
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 560/4141/19

12 березня 2021 року м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Боровицький О. А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Смілянця Е.С у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Сапальова Т.В., судді - Смілянець Е.С., Капустинський М.М.

15 лютого 2021 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Смілянця Е.С.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Смілянця Е.С. визнано необґрунтованою.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Смілянця Е.С. у справі №560/4141/19.

04 березня 2021 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду повторно надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Смілянця Е.С. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила про те, що суддя Смілянець Е.С. необґрунтовано розглянув справу №560/2602/19 за відсутності позивачки, чим порушив її права та положення КАС України. Крім того, в ухвалі від 14.01.2021 суд безпідставно зазначив про зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами. При цьому суд під головуванням судді Смілянця Е.С. не врахував, що справа за позовом ОСОБА_1 про скасування наказу від 08.06.016 року перебувала в судах, починаючи з червня 2016 року, і за 5 років позивачка не пропустила жодного судового засідання та заплатила майже 6000 грн судового збору. Також судом не враховано поважність причин неявки в судові засідання та той факт, що судове засідання від 14.01.2021 призначено в період жорсткого локдауну, оголошеного з 08.01.2021 по 25.01.2021. Позивачка стверджує, що зважаючи на запроваджені в Україні карантинні обмеження, вона неодноразово зазнавала обмеження своїх процесуальних прав під час розгляду справи №560/2602/19 в Хмельницькому окружному адміністративному суді. Крім того, позивачка стверджує, що судом проігноровано її клопотання про виклик і допит свідка, а судові рішення у справі №560/2602/19 направлялися їй несвоєчасно, із значною затримкою, що свідчить про порушення прав ОСОБА_1 та упередженість судді Смілянця Е.С.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Смілянця Е.С., зупинено провадження у справі. Передано справу для вирішення питання про відвід судді у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями від 11 березня 2021року, головуючим суддею для вирішення питання про відвід визначено суддю Боровицького О.А.

Згідно із ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною одинадцятою вказаної статті визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід колегії суддів, суд зазначає таке.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 36, 37 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно з ст.ст. 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За приписами ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України".

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" визначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно із ч.3 ст.39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід повинен бути вмотивованим.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Дослідивши доводи щодо відводу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що наведені у заяві про відвід обставини не можуть слугувати підставою для відведення судді Смілянця Е.С. як такі, що викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності цього судді.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, незгода з процесуальними діями і рішеннями суду під час розгляду справи не є підставою для відводу судді.

Аналізуючи доводи поданої заяви, суд дійшов висновку, що заявник, подаючи заяву про відвід судді Смілянця Е.С. не навів обґрунтованості сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, а обставини, які викладені у заяві про відвід не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, а тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Таким чином, оскільки обставини, наведені на обґрунтування заяви про відвід судді Смілянця Е.С. не знайшли свого підтвердження, підстав для її задоволення не встановлено.

Керуючись 36, 40 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви про відвід судді Смілянця Е.С. - відмовити.

Справу №560/4141/19 передати до відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду для передачі її попередньо визначеній колегії суддів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Боровицький О. А.