Справа № 520/18942/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 р. № 520/18942/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саввина Гора" (вул. Китаєнка, буд. 3, корп. Б, к. ХХІА, м. Харків,61020, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ 116, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.11.2020 року на 17000 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0 від 12.11.2020 року на 5574 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями рішеннями, вважає їх протиправними та необґрунтованими, виданими за умов неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що факт реалізації та зберігання ним алкогольних напоїв без наявності марки акцизного податку спростовується тим, що він придбав вказані алкогольні напої з відповідними марками акцизного податку та в подальшому використовував їх під час виготовлення алкогольних коктейлів на розлив відповідно до калькуляційної та технологічної карти, що, на його думку, відповідає положенням чинного законодавства. Також, позивач вважає, що відповідачем безпідставно застосовано до нього фінансову санкцію за незабезпечення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, оскільки позивачем направлялись до контролюючого органу відповідні видаткові накладні на товар, що перебував на торгівельній точці.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачам та отримана ними.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на правомірність спірних рішень. Відповідач вважає, що у спірних правовідносинах він діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а також за наявності підстав для притягнення позивача до фінансової відповідальності. При цьому, відповідач вважає, що позивачем не спростовані виявлені перевіркою порушення.

Відповідач, Головне управління ДПС у м. Києві, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, не скористався правом на подачу відзиву на позов. В силу ч. 11 ст. 126 КАС України, є належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов, які визначені ч. 6 ст.162 КАС України.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДПС у м. Києві на підставі наказу від 02.10.2020 №6970 та направлень на перевірку від 06.10.2020 №№6882, 6883 була проведена фактична перевірка господарського об`єкта (кафе) за адресою: площа Спортивна, буд. 1-А, м. Київ, де здійснює діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю "Саввина Гора" (далі ТОВ "Саввина Гора"), за результатами якої складено акт від 27.10.2020 №2066/26/15/07/35971951, який в цей же день вручено представнику позивача.

Висновками акту від 27.10.2020 №2066/26/15/07/35971951 встановлено наступні порушення: зберігання та реалізація алкогольних напоїв без наявності марок акцизного податку, чим порушено ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»; наявність в реалізації товарних запасів, облік яких не ведеться в порядку, встановленому законодавством, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі вказаних висновків акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, винесені податкові повідомлення-рішення № від 12.11.2020 року на 17000 грн. (ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» щодо зберігання та реалізації алкогольних напоїв без наявності марок акцизного податку); та №0 від 12.11.2020 року на 5574 грн. (ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо реалізації товарних запасів, облік яких не ведеться в порядку, встановленому законодавством).

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою за їх оскарженням.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 12.11.2020 року на 17000 грн., винесеного за результатами встановлених порушень зберігання та реалізації алкогольних напоїв без наявності марок акцизного податку (ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»), суд зазначає наступне.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що при проведенні перевірки ревізором-інспектором було виявлено та вилучено з вітрини кафе 14 коктельних пляшок пластикових, які були без марок акцизного податку.

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, встановлені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Відповідно до ст. 15-3 вказаного Закону продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Згідно з ст. 15 вказаного Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Статтею 11 вказаного Закону, зокрема, передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідальність за зберігання та реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка передбачена абз. 19 ч. 2 ст. 17 вказаного Закону у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Пунктом 4.17 ДСТУ 3297-95 «Лікеро-горілчана промисловість. Терміни та визначення понять» визначено, що коктейль (лікеро-горілчаного виробництва) це лікеро-горілчаний напій міцністю від 20 до 40% з масовою концентрацією екстрактивних речовин від 5 до 25 г/100 см.куб., який перед вживанням розводять мінеральною водою, або плодово-ягідними соками, або безалкогольними напоями, виготовлений змішуванням готових напоїв або купажуванням окремих напівфабрикатів та інгредієнтів.

В свою чергу, Кабінет Міністрів України своєю постановою від 23.10.2019 року №1026 скасував Правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями (далі Правила), затверджені постановою КМУ від 30.07.1996 року №854, якими, зокрема, було передбачено погодження технологічних, калькуляційних карток на коктейлі із санітарно-епідеміологічною службою, що затверджуються керівником підприємства, бухгалтером та скріплюються печаткою та інші правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином, закладам ресторанного господарства та спеціалізованим відділам підприємств, що мають статус закладу ресторанного харчування, підприємствам з універсальним асортиментом товарів для продажу коктейлів з використанням алкогольних напоїв необхідно мати ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Крім того, пп. 14.1.107, 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до пп. 222.1.3 п. 222.1 ст. 222 Податкового кодексу України підприємства, які виробляють вина виноградні з додаванням спирту та міцні, вермути, інші зброджені напої з додаванням спирту, суміші із зброджених напоїв з додаванням спирту, суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями з додаванням спирту, сплачують податок при придбанні марок акцизного податку на суму, розраховану із ставок податку на готову продукцію, вироблену з виноматеріалів чи сусла, при виробництві яких використовується спирт етиловий.

Отже, марка акцизного збору є підтвердженням факту оплати акцизного податку, яка здійснюється в момент придбання марок акцизного податку.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

З огляду на викладене, вказані положення лише закріплюють право осіб на використання вже придбаних ними марок акцизного податку попереднього зразка та реалізацію продукції, що маркована такими марками, тобто встановлюють вичерпний перелік підстав, коли марки акцизного податку попереднього зразка є дійсними.

Відповідно до п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

Аналогічні положення містяться в п. 24 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2010 №1251.

Згідно з п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Наведене свідчить, що немаркованими вважаються алкогольні напої, за які не було сплачено, або було сплачено не в належному розмірі (на момент розливу) акцизний податок. Відповідно і відповідальність, передбачена абз. 19 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», встановлена з метою покарання за ухилення від сплати акцизного податку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Саввина Гора" має відповідну ліцензію на продаж алкогольних напоїв від 24.06.2020 року №2002767, терміном дії з 25.06.2020 до 25.06.2021 роки, що відповідачами не заперечується.

Вказана ліцензія є чинною, у тому числі, була чинною на момент проведення фактичної перевірки.

Спірні алкогольні напої ТОВ "Саввина Гора" придбано з марками акцизного податку, що підтверджується відповідними накладними (а.с. 59-64) та самим актом перевірки, де жодних зауважень до виявлених пляшок, з яких розливались коктельні напої не зазначено.

Крім того, позивач має в наявності відповідні калькуляційні карти на кожен із коктейлів, затверджені керівником підприємства (а.с. 50-56), котрі були надані під час перевірки, що також не заперечується відповідачами.

Отже, позивача отримав у свою власність алкогольні напої з пляшками із маркою акцизного податку, які в подальшому використовувались під час виготовлення алкогольних коктелів на розлив відповідно до калькуляційної та технологічної карти, на реалізацію яких позивач має необхідну діючу ліцензію.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що висновки про порушення позивачем ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» стосовно зберігання та реалізації алкогольних напоїв без наявності марок акцизного податку є необґрунтованими та безпідставними, а прийняте за результатами цих висновків податкове повідомлення-рішення № від 12.11.2020 року на 17000 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення №0 від 12.11.2020 року на 5574 грн., винесеного за результатами встановлених порушень наявності в реалізації товарних запасів, облік яких не ведеться в порядку, встановленому законодавством (п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»), суд зазначає наступне.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що під час перевірки встановлено порушення п. 12 ст. 3 вказаного Закону щодо ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів, а саме підприємством не забезпечено ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму 2787 грн.

У своєму відзиві на позов відповідач - Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, посилається на те, що позивачем не надані накладні, що підтверджують надходження алкогольних напоїв.

Так, відповідно п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Згідно з ст. 20 вказаного Закону до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, положення вказаного Закону не визначають порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказують на обов`язок суб`єктів господарювання вести такий облік.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідного до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової звітності; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, документами, що підтверджують оприбуткування товарних запасів, є накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні тощо.

Відповідно до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ТОВ "Саввина Гора" зареєстровано в м. Харків, де зберігає первинну бухгалтерську документацію щодо ведення бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Матеріалами справи підтверджено, що 26.10.2020 року позивачем було направлено другому відповідачу видаткові накладні на товар, що перебував на торгівельній точці, що підтверджується листом від 26.10.2020 року та поштовою квитанцією (а.с. 65-66).

Вказане спростовує твердження контролюючого органу про ненадання підприємством накладних, що підтверджують надходження алкогольних напоїв.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2020 року позивачем було отримано запит про надання документів в рамках проведення фактичної перевірки (а.с. 18-19).

22.10.2020 року позивачем було надіслано клопотання про зупинення проведення перевірки (а.с. 45-47) через відсутність можливості надати саме всі запитувані документи у зв`язку з їх вилученням під час обшуку СУ ФР ДФС України на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2020 року, що підтверджується протоколом від 07.07.2020 року.

Отже, контролюючий орган ще до проведення фактичної перевірки був належним чином сповіщений про вилучення у ТОВ "Саввина Гора" запитуваних документів, що самим контролюючим органом не спростовано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що застосування до позивача фінансових санкцій за встановлені порушення щодо не забезпечення ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та ненадання документів про облік товару, є необґрунтованим та безпідставним, а тому податкове повідомлення-рішення №0 від 12.11.2020 року на 5574 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Саввина Гора" (вул. Китаєнка, буд. 3, корп. Б, к. ХХІА, м. Харків,61020, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ 116, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.11.2020 року на 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Скасувати податкове повідомлення-рішення №0 від 12.11.2020 року на 5574 грн. (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривні 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Саввина Гора" (вул. Китаєнка, буд. 3, корп. Б, к. ХХІА, м. Харків,61020, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 15 березня 2021 року.

Суддя Заічко О.В.