Справа № 759/22376/20
Суддя: Шум Л. М.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22376/20

пр. № 2-а/759/79/21

10 березня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , поліцейського роти №4 батальйону №2 полку №1 управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа департамент патрульної поліції про визнання недійсною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2020 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , поліцейського роти №4 батальйону №2 полку №1 управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа департамент патрульної поліції про визнання недійсною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.12.2020 року відповідачем було незаконно винесено постанову серії ДП18 №499521 про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Відповідно до змісту постанови нібито він керуючи ТЗ порушив п.п. 15.9 чим бездоказове особисте переконання патрульного скоїв адміністративне правопорушення.

Вважає постанову протиправною, оскільки поліцейський не надав жодних доказів його правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, просить суд постанову серії ДП18 №499521 від 03.12.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за фактом адміністративного правопорушення від 30.11.2020 року, якою застосовано до нього ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510, 00 грн, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

14.12.2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 6)

Згідно відзиву на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки вважає, що постанова серії ДП18 №499521 року складена правомірно із дотриманням норм чинного законодавства (а.с. 9-10).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03.12.2020 року поліцейським роти №4 батальйону №2 полку №1 управління патрульної поліції в м. Києві Сергієнко О.М. складено постанову серії ДП18 №499521, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с.3)

Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 30.11.2020 року о 18 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Героїв Космосу, 1 водій керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 порушив пункт правил 15.9 (зупинка забороняється) ПДР України (а.с.3)

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлені статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідачем суду не надано будь-яких доказів правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вбачається, що суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 30.11.2020 року.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має гуртуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.12.2020 серії ДП18 №499521.

Керуючись ст. ст. 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КУпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», ст. ст. 9, 21, 72-778, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сергієнко Олександра Миколайовича, поліцейського роти №4 батальйону №2 полку №1 управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа департамент патрульної поліції про визнання недійсною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.12.2020 серії ДП18 №499521 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. - скасувати.

Справу стосовно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л.М. Шум