Справа № 480/8727/20
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2021 р. Справа № 480/8727/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, третя особа - Сумська міська рада, про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що на даний час детальний план території, на якій розташована належна позивачці земельна ділянка, не розроблений та не затверджений, а без цієї документації будь-яка забудова такої земельної ділянки чи зміна її цільового призначення суперечитиме принципам комплексного формування та реконструкції містобудівного середовища та передбаченому у генеральному плані громадському функціональному використанню вказаної території. Крім того, цільове призначення належної позивачці земельної ділянки визначено як для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що не відповідає функціональному призначенню цієї ж земельної ділянки відповідно до містобудівної документації. При цьому на підставі пп. "а" ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України земельна ділянка може використовуватися виключно за цільовим призначенням.
Разом з тим позивач не позбавлена можливості побудувати офісний центр на земельній ділянці із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за умови зміни її цільового призначення. Вважає, що відмовивши позивачці в наданні містобудівних умов та обмежень, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства і в межах наданих повноважень. Просив у задоволенні позову відмовити.
Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними. Просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Третя особа пояснень щодо позову не подала.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
14.09.2020 р. позивач звернулася до відповідача з заявою про надання містобудівних умов та обмежень для проектування на вказаній земельній ділянці об`єкта будівництва нотаріальна контора та юридична консультація, діловий та бізнес центр, однак листом від 02.10.2020 р. № 139/0801-12 відповідач відмовив у наданні містобудівних умов та обмежень через невідповідність намірів забудови цільовому призначенню земельної ділянки, невідповідність цільового призначення земельної ділянки функціональному призначенню території відповідно до містобудівної документації та відсутність розробленого та затвердженого в установленому порядку Детального плану території (а.с.6,11).
Суд вважає, що відмова Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради у наданні позивачці містобудівних умов та обмежень є необґрунтованою та суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів (далі Закон).
Порядок забудови територій визначено у ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідно до якої забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону основними складовими вихідних даних є:
1) містобудівні умови та обмеження;
3) завдання на проектування.
За змістом п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Отже, містобудівні умови та обмеження є складовою вихідних даних, отримання яких є необхідною умовою для набуття власником земельної ділянки права на її забудову. Містобудівні умови та обмеження є видом містобудівної документації та визначають комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва, дотримання яких є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудівної діяльності.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 29 Закону фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.
Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (ч. 4 ст. 29 Закону).
У даному випадку позивачці було відмовлено в наданні містобудівних умов та обмежень через невідповідність намірів забудови цільовому призначенню земельної ділянки, невідповідність цільового призначення земельної ділянки функціональному призначенню території відповідно до містобудівної документації та відсутність розробленого та затвердженого в установленому порядку Детального плану території.
При цьому стаття 29 Закону, яка передбачає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, не містить таких підстави для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень як зазначені відповідачем у листі від 02.10.2020 р. № 139/0801-12. У свою чергу, позивачем дотримано всіх вимог для отримання містобудівних умов та обмежень, передбачених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Разом з тим, що стосується доводів відповідача про невідповідність намірів забудови земельної ділянки її цільовому призначенню та про невідповідність цільового призначення земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, суд зазначає наступне.
Як вбачається з листа-відмови від 02.10.2020 р., згідно з планом зонування території міста Суми, затвердженим рішенням Сумської міської ради від 06.03.2012 р. № 2180-МР, спірна земельна ділянка належить до території зони центру та ділової зони Г-1, Г-2, тобто відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.
У свою чергу, землі житлової забудови та землі громадської забудови належать до однієї категорії земель землі житлової та громадської забудови, що узгоджується з пп. "б" ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України. При цьому зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, відповідно, не потребує проходження передбачених законодавством процедур, необхідних при зміні цільового призначення.
Отже, наміри позивача щодо забудови зазначеної земельної ділянки відповідають містобудівній документації, а сама земельна ділянка з відповідним цільовим призначенням входить до категорії земель, на якій передбачена громадська забудова.
Крім того, що стосується зауваження відповідача про відсутність на час прийняття оскаржуваного рішення затвердженого в установленому порядку Детального плану території, суд зазначає, що за Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" основним видом містобудівної документації населеного пункту на місцевому рівні є генеральний план населеного пункту, на його основі та відповідно до генерального плану розробляються інші види містобудівної документації, зокрема, і детальний план території. Тому відповідність намірів забудови конкретної земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні під час прийняття рішення про надання або про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, уповноважений орган визначає, виходячи саме із генерального плану. До того ж відсутність розробленого та затвердженого детального плану території за наявності чинного генерального плану як підстава для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень не передбачена чинним законодавством.
За змістом ст. 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" рішення виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад у межах делегованих цим Законом державних повноважень можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що відповідач, надаючи відповідь на звернення ОСОБА_1 , не дотримався вимог Земельного кодексу України, Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", дане рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, тому позовні вимоги про визнання протиправною та скасування відмови Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради у наданні містобудівних умов та обмежень є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, приймаючи рішення про задоволення позову, суд вважає необхідним зобов`язати Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради надати містобудівні умови та обмеження на підставі поданої ОСОБА_1 заяви від 14.09.2020 р. про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, що, у свою чергу, буде обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, та відповідає висновку Верховного Суду України, який у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.13).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправною та скасувати відмову Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про відмову ОСОБА_1 у наданні містобудівних умов та обмежень, викладену в листі від 02.10.2020 р. № 139/0801-12.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах