Справа № 300/3959/20
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2021 р. справа № 300/3959/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В розглянувши адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) за позовною заявою ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги позивача мотивовані протиправною відмовою у видачі довідки про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2018, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які виплачувались при призначення пенсії.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Від Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, як правонаступника Івано-Франківського обласного військового комісаріату, 08.02.2021, надійшов до суду відзив позовну заяву за №6/88 від 21.01.2021. У відзиві представник не погодився з позовними вимогами, доводами позивача та в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідно до норм чинних на момент виникнення права на перерахунок пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років, тому немає підстав включати в довідку про розмір грошового забезпечення інші види грошового забезпечення.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши і оцінивши подані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Позивач, не погоджуючись із перерахунком пенсії на підставі Постанова №103 з врахуванням вищевказаної складової грошового забезпечення, звернувся з відповідною заявою до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з проханням надати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018.
У відповідь, ОСОБА_1 направлено листа від 04.09.2020 за №12/1173 яким фактично відмовлено в задоволені зазначеної заяви, з огляду на безпідставність.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із такого.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Так, оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховує приписи Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі, також Закон №2262-XII), Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006за №3477-IV, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 (надалі, також Постанова №704), постанови Кабінету Міністрів України за №1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі, також Постанова №1294), Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 (надалі, також Порядок №45), а також інших законів та підзаконних нормативно-правових актів.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
За змістом пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 (у редакції від 24.02.2018), пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-XII. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017, яка набрала чинності 01.03.2018, скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року за 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
У відповідності до частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 за №103, яка набрала законної сили 24.02.2018.
Пунктом 1 вказаної Постанови передбачено перерахування пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Згідно з пунктом 2 цієї ж Постанови, виплату перерахованих відповідно до пункту 1 підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Порядку №45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС ( надалі, також державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Таким чином, Кабінетом Міністрів України встановлено вичерпний перелік складових грошового забезпечення, які слід враховувати при здійсненні перерахунку пенсій військовослужбовцям, відповідно до Постанови №704.
Так, на виконання вищевказаних приписів Постанови №103, та у відповідності до вимог Порядку №45 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 включивши, при цьому, до сум грошового забезпечення позивача посадовий оклад, оклад за військовим званням та процентну надбавку за вислугу років та підвищення (надбавки) до пенсії, що виплачувались позивачу раніше.
Підставою перерахунку слугувала довідка Івано-Франківського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018. До складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії віднесено посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавки за вислугу років 50%.
Водночас, судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 набрало законної сили 05.03.2019 (http://reestr.court.gov.ua/Review/80232293).

Згідно із приписами частини 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі №1-7/99 зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Зважаючи на вказане, пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 слід вважати нечинними саме з 05.03.2019.

Відтак, суд зазначає, що Івано-Франківський обласний військовий комісаріат при оформленні довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 правомірно врахували та застосовували до спірних правовідносин положення пункту 1 Постанови №103 та пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Однак, визнання протиправними окремих положень Постанови №103 та Порядку №45, на підставі яких і здійснювався перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 свідчать про інше правове врегулювання спірних правовідносин та наявність підстав для здійснення уже нового перерахунку пенсії позивачу, із врахуванням усіх складових грошового забезпечення військовослужбовця, передбачених статтею 63 Закону № 2262-XII та Постанови №704.

У листі від 04.09.2020 за №12/1173 представник відповідача зазначає про те, що з огляду на відсутність належного нормативного регулювання порядку проведення перерахунку пенсії, з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва, Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не зобов`язаний виготовити та направити до територіального органу Пенсійного фонду України нову довідку зі зміненими складовими грошового забезпечення пенсіонера.

Суд не погоджується із такими висновками відповідача, оскільки відсутність належним чином встановленого порядку проведення перерахунку пенсії, станом на момент розгляду даної справи, свідчить про порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення, із врахуванням усіх складових грошового забезпечення, що встановлені чинним законодавством.

На думку суду, в межах даних спірних правовідносин, право на соціальний захист ОСОБА_1 , гарантоване Конституцією України, не може ставитись у залежність від наявності правового регулювання питання перерахунку пенсії у зв`язку із визнанням нечинними окремих правових положень нормативних актів.

Аналіз усіх наведених правових положень та фактичних обставин справи дозволяє суду дійти висновку про те, що відмова Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо складення нової довідки про розмір грошового забезпечення та проведення перерахунку пенсії, на підставі такої довідки, з урахуванням скасованих положень Постанови №103 та Порядку №45, призведе до неправомірного та необґрунтованого зменшення розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 .

В контексті вказаного слід зазначити, що згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною першою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 за №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, відповідно до якого, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Стосовно додаткових щомісячних видів грошового забезпечення, які на переконання суду з 01.04.2019 підлягають врахуванню для обчислення належного розміру пенсії ОСОБА_1 суд зважає на таке.

З матеріалів справи встановлено, що станом на 01.12.2017, ОСОБА_1 , набув права на підвищення посадового окладу за службу та на виплату таких додаткових щомісячних видів грошового забезпечення для обчислення пенсії враховано посадовий оклад 1067,00 гривень, оклад за військове звання 125,00 гривень, процентну надбавку за вислугу років - 35% 417,20 гривень, надбавку в умови режимних обмежень допуск Ф.2 - 15%, надбавку за особливо важливі завдання 50%, премія 420%.

З урахуванням вказаних складових грошового забезпечення, позивачу призначено пенсію за вислугу років.

Як уже зазначалось вище судом, згідно зі змістом пункту 2 Постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У відповідності до частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із протоколом за пенсійною справою за № (Міноборони) від 01.12.2017, до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення включено надбавку за виконання особливо важливих завдань, що передбачалась підпунктом 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", надбавку за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (служба в умовах режимних обмежень), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №414 від 15.06.1994 "Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці" та премію.

Абзацом 3 підпункту 1 пункту 5 Постанови №704 передбачено право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Разом з цим, абзацом 4 цього пункту Постанови передбачено, що умовами виплати такої надбавки є якість, складність, обсяг та важливість виконуваних обов`язків за посадою.

Наведені положення відповідають приписам абзацу 3 підпункту 1 пункту 5 Постанови №1294. Таким чином, за своїм характером надбавка за виконання особливо важливих завдань, що виплачувалась позивачу на момент звільнення зі служби та надбавка за особливості проходження служби, яка підлягає виплаті військовослужбовцям на підставі чинної Постанови №704, на переконання суду, є тотожними.

Окрім наведеного, підпунктом 2 пункту 5 та пунктом 6 Постанови №704 передбачено право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення; виплачувати надбавку за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16; виплачувати надбавку за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірах та порядку, визначених законодавством.

Разом з цим, у відповідності до змісту позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки включити до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії премію у розмірі 420%. Надалі, з протоколу пенсійної справи вбачається, що до складових грошового забезпечення також враховано премію у розмірі 420%, яка виплачувалась до моменту здійснення перерахунку у 2018 році.

Згідно із абзацом 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ, пенсії військовослужбовцям обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи, серед іншого, премію в розмірі, установленому законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Водночас, у відповідності до пункту 1 розділу ХVI наказу Міністерства оборони України "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" від 07.06.2018 за №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання передбачалось і чинною на момент звільнення позивача зі служби Постановою №1294.

Таким чином, аналіз вказаних правових положень дозволяє суду дійти висновку про наявність підстав для врахування до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 премії у розмірі саме 420%, що підлягала виплаті позивачу на момент звільнення зі служби, розмір якої визначено індивідуально, відповідно до особистого внеску в загальні результати служби.

Отже, усі вказані у протоколі за пенсійною справою за № (Міноборони) від 01.12.2017 включені додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії підвищення та надбавки на момент розгляду даної адміністративної справи не скасовані, виплачуються військовослужбовцям, а тому, підлягають включенню Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом до нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у відповідних розмірах, встановлених на момент призначення пенсії.

Таким чином, зважаючи на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва про скасування окремих положень Постанови №103 та Порядку №45, яке набрало законної сили 05.03.2019 та враховуючи висновок суду у даній справі про наявність підстав для врахування до складових грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з метою належного захисту права позивача на пенсійне забезпечення, позовні вимоги підлягають задоволенню.

В розгляді даної справи, суд виходить із того, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №826/3858/18 (http://reestr.court.gov.ua/Review/81399102#) і рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 (http://reestr.court.gov.ua/Review/79199205) у тій же справі набрали законної сили, та Верховним Судом не змінені і відповідно не скасовані.

Враховуючи викладене, у зв`язку із наявністю підстав для обчислення розміру пенсії позивача з 05.03.2019, враховуючи додаткові види грошового забезпечення, Івано-Франківський обласний військовий комісаріат необхідно зобов`язати скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, висвітленій в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, яке набрало законної сили 24.06.2020.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1 та 3 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Окрім зазначеного, частинами 4 та 5 вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви долучено:

- квитанцію №45 від 24.12.2020;

- копію договору про надання правової допомоги від 31.08.2020;

- акт прийняття робіт та розрахунок витрат на правничу допомогу від 24.12.2020 в сумі 3148,8 грн.

- копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №21/385 від 02.06.2004.

Таким чином, позивачем підтверджено понесення ним судових витрат на правничу допомогу в сумі 3148,8 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи наведене, в силу вимог частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в сумі 782,20 грн.

Враховуючи наведене, на підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти та подати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки судові витрати на правничу допомогу в сумі 782 (сімсот вісімдесят дві) гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене удень його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суд.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, код 07742609, вул. Довженка, 21, м. Івано-Франківськ, 76026.

Суддя Шумей М.В.