Справа № 360/1122/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

15 березня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/1122/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., перевіривши матеріали позовної заяви адвоката Лєбєдєва Михайла Сергійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Зоря» до Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Лєбєдєва Михайла Сергійовича (далі представник позивача) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Зоря» (далі позивач) до Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Рубіжанського міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у виконавчому провадженні ВП № 62657348 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі №913/337/19, яка виразилась у невинесенні постанови про накладення арешту на розрахункові рахунки боржника КП «РВУВКГ» та нездійсненні арешту розрахункових рахунків, виявлених згідно листа Державної фіскальної служби від 03.11.2020;

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Рубіжанського міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у виконавчому провадженні ВП № 62657348 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі №913/337/19, яка виразилась у невинесенні постанови про проведення опису та накладення арешту на транспортні засоби боржника КП «РВУВКГ», виявлених згідно листа Національної поліції від 03.11.2020;

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Рубіжанського міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у виконавчому провадженні ВП № 62657348 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі №913/337/19, яка виразилась у невинесенні постанови про накладення арешту на грошові кошти, що перебувають на розрахункових рахунках КП «ЄРЦ» РМР, та належать боржнику КП «РВУВКГ», виявлені відповідно до листа ТОВ «НВП «ЗОРЯ» від 19.01.2021 та доданих до нього документів;

- зобов`язати державного виконавця Рубіжанського міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у виконавчому провадженні ВП №62657348 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі №913/337/19, усунути допущене порушення шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки боржника КП «РВУВКГ» виявлені згідно листа Державної фіскальної служби від 03.11.2020;

- зобов`язати державного виконавця Рубіжанського міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у виконавчому провадженні ВП № 62657348 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі № 913/337/19, усунути допущене порушення шляхом проведення опису та накладення арешту на транспортні засоби боржника КП «РВУВКГ», провести опис та накласти арешт на транспортні засоби божника, виявлені згідно листа Міністерства внутрішніх справ України від 03.11.2020;

- зобов`язати державного виконавця Рубіжанського міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у виконавчому провадженні ВП № 62657348 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі № 913/337/19, витребувати у боржника акти виконаних робіт та акт звірки взаємних розрахунків за Договором Аутсорсингу від 04.09.2021 РОКУ укладеним із КП «ЄРЦ» РМР за весь період дії зазначеного договору, а саме з 04.09.2020 по 01.03.2021;

- зобов`язати державного виконавця Рубіжанського міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у виконавчому провадженні ВП № 62657348 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі № 913/337/19, направити запит до КП єСРТТ» РМР щодо надання у визначений ним строк відомостей про належне боржнику майно, шо перебуває у них та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику КП «РВУВКГ»;

- зобов`язати державного виконавця Рубіжанського міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у виконавчому провадженні ВП № 62657348, щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі № 913/337/19, звернути стягнення на майно та грошові кошти, що належать боржнику КП «РВУВКГ» та перебувають на розрахункових рахунках КП «ЄРЦ» РМР;

- зобов`язати державного виконавця Рубіжанського міського відділу Державної виконавчої служби Єхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у виконавчому провадженні ВП № 62657348, щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі № 913/337/19, направити запити до місцевих відділень банківських та інших фінансових установ, а також відділень Укрпошти, та встановити на підставі яких угод зазначені установи здійснюючи прийом платежів від споживачів на користь КП «РВУВКГ» за надані послуги з водопостачання та водовідведення, перераховують грошові кошти на розрахункові рахунки третьої особи - Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» Рубіжанської міської ради Луганської області.

В обґрунтування позовних вимог представник позивач зазначив, що на примусовому виконанні Рубіжанського міського відділу Державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження № 62657348 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 № 913/337/19 про стягнення з Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради на користь ТОВ «НВП «ЗОРЯ» заборгованості у сумі 3679726,13 грн, 3% річних у сумі 97029,28 грн, інфляційних втрат у сумі 269604,44 грн, пені у сумі 202203,68 грн, судового збору у сумі 63728,45 грн.

З моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та станом на дату подачі даного позову, виконавцем не вчинено жодних виконавчих дій та не прийнято жодних рішень шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів, протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень, тошо.

25.02.2021 представнику позивача стало відомо, шо до складу зведеного виконавчого провадження № 2041548 приєднано виконавче провадження № 62657348 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 № 913/337/19 про стягнення з Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради на користь позивача заборгованості у сумі 3679726,13 грн, 3% річних у сумі 97029,28 грн, інфляційних втрат у сумі 269604,44 грн, пені у сумі 202203,68 грн, судового збору у сумі 63728,45 грн.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження та довідавшись про факт порушення законних прав та інтересів позивача, представник позивача вважає, що державним виконавцем порушені основоположні принципи здійснення повноважень посадових осіб державних органів, встановлені ст. 19 Конституції України, положення закону України «Про виконавче провадження», «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

З посиланням на норми Закону України «Про виконавче провадження», представник позивача вважає бездіяльність відповідача протиправною.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства з огляду на таке.

Представник позивача оскаржує бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 62657348 з примусового виконання з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 № 913/337/19 про стягнення з Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно- каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради на користь ТОВ «НВП «ЗОРЯ» заборгованості у сумі 3679726,13 грн, 3% річних у сумі 97029,28 грн, інфляційних втрат у сумі 269604,44 грн, пені у сумі 202203,68 грн, судового збору у сумі 63728, 45 грн.

Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62657348 від 27.07.2020 встановлено, що державним виконавцем Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Москаленко Оксаною Олександрівною відкрито виконавче провадження ВП № 62657348 виключно на підставі судового наказу Господарського суду Луганської області № 913/337/19, виданого 24.09.2019, щодо стягнення заборгованості.

Тобто, на виконанні державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 62657348 перебуває виконавчий лист за результатом розгляду справи Господарським судом Луганської області в порядку господарського судочинства.

Дії чи рішення державного виконавця у звнденому виконавчому провадженні позивачем не оскаржено.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено, що Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 340 ГПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII, з урахуванням вимог статей 339, 340 ГПК України, дає підстави зробити висновок, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є Закон № 1404-VIII.

За правилами вказаного закону передбачаено особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження (стаття 30 Закону № 1404-VIII).

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах ДВС, об`єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Детально дії виконавця на час вчинення виконавчих дій регламентувалися Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5 (далі - Інструкція).

У пункті 16 розділу ІІІ Інструкції за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Проаналізувавши вказані норми, суд приходить до висновоку, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням.

Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами господарської юрисдикції.

Водночас статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим у частині п`ятій вказаної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2006 у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. […] фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 74 Закону №1404-VIII, з урахуванням вимог статей 339, 340 ГПК України, частини п`ятої статті 287 КАС України, у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення, за правилами цивільного судочинства.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим господарським судом як судом, який видав виконавчий лист.

Суд наголошує, що представником позивача не оскаржуються дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні.

Враховуючи, той факт, що представник позивача оскаржує бездіяльність відповідача саме у виконавчому провадженні № 62657348 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 № 913/337/19, суд з урахуванням наведених норм дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом адвоката Лєбєдєва Михайла Сергійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Зоря» до Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, роз`яснивши позивачеві право звернутися з даними позовними вимогами до місцевого господарського суду.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного окружного суду з адміністративним позовом з тих самих предмету і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяТ.В. Смішлива