Справа № 420/27/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/27/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 02.01.2020 року надійшов адміністративний позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , в якому просить суд зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок привести самовільно реконструйоване приміщення офіс-магазину № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 в первинний стан, шляхом: відновлення залізобетонного перекриття між першим поверхом та підвалом; прорізу в несучій стіні між приміщеннями №10 та №14 (згідно технічного паспорту від 20.02.2007 року №59неж-84-537).

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 в порушення вимог містобудівного законодавства, без подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт, самовільно здійснив реконструкцію належного йому приміщення, шляхом облаштування прорізу в залізобетонному перекритті між першим поверхом та підвалом, а також прорізу в несучій стіні між приміщеннями №10 та №14 (згідно технічного паспорту від 20.02.2007 року №59неж-84-537).

У позові вказано, що згідно інформації Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради, наданої в листі від 18.10.2019 року № 01-5/173-ОГ, за даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня реєстрація дозвільних документів на виконання будівельних робіт за зазначеною адресою. Таким чином, як стверджує позивач, відповідач виконав будівельні роботи із реконструкції вищезазначеної квартири без отримання права на проведення таких робіт.

У позові вказано, що Приморською райадміністрацією прийнято розпорядження від 04.11.2019 року №452 «Про приведення самовільно реконструйованих нежитлових приміщень офісу-магазину № НОМЕР_1 , які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до первинного стану». Розпорядження ОСОБА_1 не виконав. Позивач відзначає, що Постановою УДАБК ОМР від 30.07.2019 року № 583/19, відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення містобудівного законодавства та накладено штраф у розмірі 8500 грн. Штрафні санкції сплачені у повному обсязі.

Як стверджує позивач, самовільною реконструкцією квартири приміщення офіс-магазину НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 відповідач порушив передбачений порядок проведення реконструкції будинку, значно погіршив стан будинку та житлово-побутові умови мешканців будинку.

У зв`язку з цим Приморська районна адміністрація Одеської міської ради вважає, що зазначене приміщення повинно бути приведено до попереднього стану.

Ухвалою суду від 08.01.2020 року, позовна заява Приморської районної адміністрації Одеської міської ради була залишена без руху, позивачу наданий 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У зв`язку з поданою представником позивача заявою про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 03.02.2020 року, позивачу був продовжений строк на усунення недоліків позову Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

27.01.2020 року (вх. №3813/20) від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позову разом із копією постанови УДАБК ОМР від 30.07.2019 року №383/19, доказів надсилання на адресу відповідача копії адміністративного позову з додатками.

14.02.2020 року (вх. №6675/20) від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків разом із платіжним дорученням №25 від 07.02.2020 року про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Зважаючи на те, що у визначений суддею строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви, ухвалою суду від 19.02.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження в адміністративній справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

04.03.2020 року (вх. №9971/20) від представника позивача до суду надійшло клопотання, в якому враховуючи категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, суспільний інтерес до справи, кількість учасників, представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради просить суд розглядати справу №420/27/20 в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.03.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

06.04.2020 року (вх. №14825/20) від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по справі №420/27/20 до набрання законної сили рішенням за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису від 24.07.2019 року.

Ухвалою суду від 08.04.2020 року клопотання відповідача про зупинення провадження по справі - задоволено та зупинено провадження у справі №420/27/20 за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням суду у справі №420/612/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису.

22.02.2021 року (вх.№8699/21) до суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому відповідач повідомив суд про те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/612/20, в задоволенні позову до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису було відмовлено, проте зазначив, що ним було зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), щодо об`єкту «Реконструкція нежитлового приміщення офісу-магазина № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 з пристосуванням під кафе без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення № НОМЕР_1. Посилаючись на те, що спірне приміщення на теперешній час є таким, що прийнято до експлуатації у встановленому законом порядку, не може вважатись самочинним, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року судом поновлено провадження по справі.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позозовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Частиною 10 статті 120 КАС України визначено, що зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. Перебіг процесуальних строків продовжується з дня поновлення провадження.

З урахуванням положень ч.1, ч.6, ч.10 ст.120 КАС України, ст.258 КАС України, дана адміністративна справа вирішується судом у межах строку, визначеного ст. 258 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення офісу-магазину № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта про реєстрацію права власності (а.с.57-58)

Судом встановлено, що посадовою особою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на підставі наказу №01-13/321ДАБК від 16.07.2019 року та направлення для проведення позапланово заходу №001387 від 19.07.2019 року здійснено виїзд з метою проведення позапланового заходу за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення офісу-магазину № НОМЕР_1 .

Вказаною перевіркою встановлено, що власником даного об`єкту виконані роботи з реконструкції, а саме з влаштування отвору розмірами 700х700х400мм в залізобетонному перекритті між першим поверхом та підвалом, яке є конструктивним та несучим елементом даного будинку. Проектну документацію на проведення будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень офісу-магазину НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 не пред`явлено.

За результатами вказаного позапланового заходу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради складно акт №001387 від 24.07.2019 року (а.с.16-32).

24.07.2019 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, у зв`язку із встановленням вищевказаних порушень, видано ОСОБА_1 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (а.с.33-37), яким висунуто вимогу в термін до 24.09.2019 року набути в установленому законом порядку право на виконання будівельних робіт за даною адресою або привести самочинно реконструйований об`єкт у відповідність до технічного паспорту інвентаризації нерухомого майна, виготовленого КП «БТІ та РОН» Одеської міської ради станом на 20.02.2007 року.

Питання правомірності прийняття вказаного припису було предметом розгляду у справі №420/612/20 та рішенням суду від 16.12.2020 року, яке набрало законної сили 16.01.2020 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 24.07.2019р.

Також Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у зв`язку із виявленням вищевказаних порушень, складено протокол про адміністративне правопорушення від 24.07.2019 року (а.с.78-83) та 30.07.2019 року прийнято постанову №583/19, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 8500,00 грн. (а.с.84-89).

Сума вказаного штрафу сплачена відповідачем у повному обсязі (а.с.91).

У період з 02.10.2019 року по 15.10.2019 року посадовою особою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на підставі наказу №01-13/333ДАБК від 01.08.2019 року, у зв`язку із необхідністю перевірки виконання вимог припису від 24.07.2019 року проведена повторна позапланова перевірка дотримання вимог містобудівного законодавства за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення офісу-магазину НОМЕР_1 за результатами якої складно акт №001797 від 15.10.2019 року (а.с.42-56).

Вказаною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 не виконав вимоги припису Управління віл 24.07.2019 року.

Також Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у зв`язку із виявленням вищевказаних порушень, складено протокол про адміністративне правопорушення від 15.10.2019 року (а.с.92-95) та 29.10.2019 року прийнято постанову №769/19, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 6800,00 грн. (а.с.96-99).

Судом встановлено, що відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за проведення перепланування Постановою УДАБК ОМР від 30.07.2019 року № 583/19, накладено штраф в розмірі 8500 гривень.

Таким чином, суд встановив факт проведення самовільного перепланування приміщення офісу-магазина № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .

18.10.2019 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на адресу позивача складено лист №01-5/173-ОГ (а.с.11-15), в якому з посиланням на обставини, встановлені при проведення перевірок за результатами яких складено акти акт №001387 від 24.07.2019 року та акт №001797 від 15.10.2019 року, Управління просило розглянути питання стосовно вжиття заходів щодо приведення само вірно реконструйованого об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення офісу-магазину № НОМЕР_1 у первинний стан.

04.11.2019 року за результатами розгляду вищевказаного листа №01-5/173-ОГ, Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради прийнято розпорядження №452 «Про приведення самовільно реконструйованих нежитлових приміщень офісу-магазину № НОМЕР_1 , які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до первинного стану».

В матеріалах справи міститься акт від 14.11.2019 року, складений комісією комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про те, що станом на 14.11.2019 року ОСОБА_1 не приведено самостійно реконструйовані нежитлові приміщення офісу-магазину № НОМЕР_1 , які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 до первинного стану (а.с.10).

Згідно доповідної директора комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський», яка адресована голові Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та в якій доведено до відома, що розпорядження №452 «Про приведення самовільно реконструйованих нежитлових приміщень офісу-магазину № НОМЕР_1 , які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до первинного стану» вручене ОСОБА_1 (а.с.9).

При цьому у доповідній, у зв`язку з невиконанням даного розпорядження, директор комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» просить питання вирішити в судовому порядку.

Як стверджує позивач, розпорядження №452 ОСОБА_1 не виконав, у зв`язку із чим Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2.8 Положення про Приморську району адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради 26.04.2017р. №1934-VII, райадміністрація здійснює заходи щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан.

Згідно статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеної Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У відповідності до п. 3.2 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»: будівництво це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва. Нове будівництво будинків, будівель, споруд здійснюється з метою створення об`єктів виробничого або невиробничого призначення.

Згідно з п. 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»: реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг; реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до п.1 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Вимогами статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011р. встановлено, що право на виконання підготовчих та будівельних робіт, на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), надається після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт до органів архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з пунктом 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005р., зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Приписами п. 1.4.4 вказаного Порядку передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Суд зазначає, що факт проведення самовільного перепланування не заперечувався відповідачем, що випливає зі змісту поданого відзиву на позовну заяву, клопотання про зупинення провадження по справі, позовної заяви ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису.

Разом з тим, суд критично оцінює посилання позивача на те, що самовільною реконструкцією приміщення офіс-магазину, відповідачем значно погіршився стан будинку та житлово-побутові умови мешканців будинку, оскільки позивачем не обґрунтовані належними та допустимими доказами обставини погіршення стану будинку, клопотань про призначення судової будівельно-технічної експертизи на встановлення такого факту, позивачем не заявлялось, що свідчить про недоведеність доводів Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в цій частині.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання як позивача, так й відповідача на положення ст. 376 ЦК України.

Так, слід зазначити, що положення ст. 376 ЦК України застосовується виключно до тих випадків, коли об`єкт самочинного будівництва, збудовані або будуються на земельній ділянці. Оскільки реконструкцією не здійснено змін геометричної площі офісу-магазину, підстави для застосування ст.376 ЦК України до виниклих правовідносин - відсутні.

До аналогічного висновку дійшов й Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові № 753/6914/15 від 20 березня 2019 року, де зазначив, що вирішуючи позови про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових багатоквартирних будинках, необхідно враховувати, що положення статті 376 ЦК України до цих правовідносин не застосовуються. Проте у випадку, коли квартира в такому будинку розташована на першому (цокольному) поверсі й власник здійснив прибудову до неї з одночасним зайняттям частини прибудинкової земельної ділянки, спір повинен вирішуватися відповідно до правил статті 376 ЦК України.

При вирішенні даної адміністративної справи суд враховує, що відповідно до припису Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 24.07.2019 року № 001387, відповідачу було предявлено вимогу щодо набуття в установленому порядку права на виконання будівельних робіт за даною адресою або привести самочинно реконструйований об`єкт у відповідність до технічного праспорту інвентаризації нерухомого майна, виготовленого КП «БТІ та РОН» Одеської міської ради від 24.02.2017 року, в термін до 24.09.2019 року.

Аналіз вищезазначеного припису, свідчить про те, що фактично, для усунення порушень законодавства, відповідачу пропонувалось або набути права на виконання будівельних робіт або привести реконструйоване приміщення до первісного стану.

Так, як вбачається з листа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 20.11.2020 року № 01-16/2172д/д, управління ДАБК Одеської міської ради з мотивів повноти даних від 29.10.2020 року за № ОД 40, було зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), щодо об`єкту «Реконструкція нежитлового приміщення офісу-магазина № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 з пристосуванням під кафе без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення № НОМЕР_1 (а.с.149).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 232860320, вбачається, що право власності на реконструйоване приміщення, було зареєстроване за ОСОБА_1 , 13.11.2020 року. В графі «підстава права власності» зазначено - декларація про готовність об`єкта до експлуатації.

При цьому з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 232860320 в розділі об`єкт нерухомого майна вказано: «нежитлове приміщення кафе-магазину № НОМЕР_1 ».

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 здійснив дії, щодо введення до експлуатації самовільно реконструйованого приміщення, набув право власності на нього у встановленому законом порядку.

При цьому станом на дату вирішення даної адміністративної справи такого об`єкту нерухомого майна як «приміщення офіс-магазину НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 » фактично не існує, натомість за вказаною адресою міститься об`єкт «нежитлове приміщення кафе-магазину № НОМЕР_1 ».

Вказані обставини, дають підстави для висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви, оскільки, по-перше, реконструйоване приміщення втратило статус самовільного, по-друге, з моменту державної реєстрації у відповідному реєстрі, законність набуття спірного приміщення у власність, презюмується законом, зокрема ст. 328 ЦК України.

Так, згідно зі статтею 182 ЦК України (у редакції, чинній станом на 2007 рік) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для цілей визначення наявності в особи права володіння нерухомим майном застосовується принцип реєстраційного підтвердження володіння, який полягає в тому, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі повноваження власника, визначені в частині 1 статті 317 ЦК України, у тому числі й право володіння.

Таким чином, задоволення позовної заяви буде мати наслідком порушення принципу непорушності права приватної власності, що є неприпустимим.

Суд вважає, що обставини введення до експлуатації перепланованого приміщення після ініціації даного судового провадження не є підставою для задоволення позову, оскільки законодавством не встановлюється жодних обмежень на реалізацію такого права.

Крім того, фактично відповідачем виконано вимоги припису про усунення порушень в сфері містобудування, у спосіб запропонований Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволення позову Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок привести самовільно реконструйоване приміщення офіс-магазину № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 в первинний стан, шляхом: відновлення залізобетонного перекриття між першим поверхом та підвалом; прорізу в несучій стіні між приміщеннями №10 та №14 (згідно технічного паспорту від 20.02.2007 року №59неж-84-537).

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок привести самовільно реконструйоване приміщення офіс-магазину № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 в первинний стан, шляхом: відновлення залізобетонного перекриття між першим поверхом та підвалом; прорізу в несучій стіні між приміщеннями №10 та №14 (згідно технічного паспорту від 20.02.2007 року №59неж-84-537) - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (вул.Канатна, 134, м.Одеса, 65039, ).

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя С.М. Корой

.