Справа № 462/182/21
Суддя: Гедз Б. М.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/182/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Залізничний районний суд міста Львова в складі:

головуючого-судді Гедз Б.М.

за участю секретаря судового засідання Ясниської В.Я.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністратвиного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 15.01.2021 р. звернувся в суд із адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову серії ЕАН № 3651224 від 10.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 10.01.2021 року щодо нього складено постанову про адміністратвине правопорушення, згідно якої він, керуючи автомобілем на вул. Суховоля в м. Трускавець, здійснив рух по смузі, яка призначена для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 17.1 ПДР. Вказує, що жодних порушень правил дорожнього руху не допускав, 10.01.2021 року справді перебував із своєю сім`єю в м. Трускавець, рухався в напрямку готелю «Трускавець Женева», що знаходиться на вул. Суховоля, 61-63, із дотриманням норм ПДР, припаркувавши автомобіль біля вказаного готелю та вийшовши з авто, до нього підійшов працівник поліції, який не представившись та не пред`явивши службового посвідчення, повідомив про порушення ним ПДР та отримавши його посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу направився до свого службового автомобіля. Зазначає, що інспектором при винесенні постанови не встановлено дійсних обставин події. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ним правопорушень, не надано, крім того інспектором при винесенні оскаржуваної постанови допущено ряд порушень, зокрема працівник поліції не представився, при складенні постанови його права, передбачені ст. 268 КУпАП працівником поліції йому не роз`яснено, не надано можливості надати свої пояснення, розгляд справи проведено формально, без дотримання встановленого чинним законодавством порядку розгляду таких справ, копії винесеної постанови йому не вручено. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, вказана постанова інспектора є незаконною, тому просить таку скасувати.

Ухвалою судді від 19.01.2021 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

25.01.2021 року позивачем недоліки усунуто та ухвалою судді 27.01.2021 року прийнято до розгляду адміністративний позов та відкрито провадження у даній адміністративній справі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з мотивів, наведених у позовній заяві, просить такий задовольнити та скасувати постанову серії ЕАН № 3651224 від 10.01.2021 року.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на адміністративний позов, у визначений судом пятнадцятиденний строк, не подав.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як вбачається з постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 10.01.2021 р. серії ЕАН № 3651224, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. у зв`язку з тим, що 10.01.2021 року у м. Трускавець на вул. Суховоля водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, здійснив рух по смузі, яка призначена для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень КУпАП правопорушення, виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожньогоруху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечив факт порушення ним ПДР.

Разом з тим, суд вважає, що стороною відповідача не доведено того факту, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови поліцейський прийняв зазначене рішення на підставі об`єктивних доказів, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду не представлено.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Згідно відповіді т.в.о. начальника Відділення поліції № 2 Дрогобицького районного відділу поліції О.Закутного на запит позивача доказом у даній справі про адміністратвине правопорушення є показання свідка, а саме рапорт поліцейського СРПП № 3 ПП Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області старшого сержанта поліції Ниского В.І.

Як зазначає колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові №161/5372/17 від 29 квітня 2020 року цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що інспектор не може бути об`єктивним свідком, а його свідчення не можуть слугувати допустимими доказами у справі за відсутності інших доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту статті 251 КУпАП вбачається, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

При цьому, фото- чи відеоматеріалів правопорушення чи інші допустимих доказів, які б належним чином засвідчували факт вчинення ОСОБА_1 10.01.2021 року правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП до матеріалів справи відповідачем не долучено.

Згідно з п. 24 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що інспектором не спростовано доводи позивача, що він не порушував Правил дорожнього руху, тому суд дійшов висновку, що притягнення позивача до відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП є незаконним.

Згідно із ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, скасувати постанову серії ЕАН № 3651224 від 10.01.2021 року та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, -

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністратвиного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3651224 від 10.01.2021 року, винесену щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз