Справа № 632/245/21
Суддя: Библів С. В.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/245/21
провадження № 2-а/632/6/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"11" березня 2021 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 4-го батальйону 2 роти УПП в Харківській області рядового поліції Мирошниченка Євгена Євгеновича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

У С Т А Н О В И В:

11 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та посилався на те, що 04 лютого 2021 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3749455 його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Позивач просить суд визнати дії поліцейського незаконними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 3749455 від 04.02.2021 року. Також просить стягнути судовий збір в сумі 454 грн.

12 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 25 лютого 2021 року,проведення якого було відкладено на 11 березня 2021 року у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача по справі.

Позивач в судове засідання 11 березня 2021 року надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає на підставі обставин викладених в адміністративному позові.

Відповідач у судове засідання 11 березня 2021 року не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву у встановлений законом строк не надав.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких підстав, враховуючи ч.1 ст. 205 та п.1 ч.3 ст. 205 КАС України, суд вважав можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з постанови серії ЕАН № 3749455 по справі про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2021 року, об 11 годині 36 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем SCANIA R420, державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Мерефянське шосе в м.Харкові та порушив ПДР, а саме проїзд на знак 3.15 ПДР «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 10 тон,заборонено». За вказане порушення позивач був притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255,00 грн.

Вказану вище постанову позивач вважає незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем не надано жодних доказів дотримання вказаної вище процедури.

В матеріалах справи відсутні, відповідачем не подані належні та допустимі докази на підтвердження наявності зафіксованих в оскаржуваній постанові обставин.

Сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на відповідача покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У даній справі, суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

На підставі вище зазначеного, суд зазначає, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірність складання ним постанови про адміністративне правопорушення, а саме вимог п. 3.15 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З викладеного вище суд робить висновок, що позовні вимоги позивача в частині визнання дій відповідача щодо ухвалення постанови незаконними задоволенню не підлягають, оскільки суд не має право ухвалювати такого роду рішення за даною категорією справ.

Оскільки у справі немає доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 122 КУпАП у зв`язку з порушенням п.3.15 ПДР, то склад цього правопорушення відсутній.

Отже, решта позовних вимог підлягає задоволенню і постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до вимог 293 КУпАП та ч. 3 ст. 286 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 354/512/16-а, від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 454,00 грн. Отже вказані судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції у Харківській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 251, 245, 251, 258, 283 КУпАП України, ст. 77, ст. 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 4-го батальйону 2 роти УПП в Харківській області рядового поліції Мирошниченка Євгена Євгеновича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3749455 від 04.02.2021 року скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Харківській області на користь позивача судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог позивачеві відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач поліцейський 4-го батальйону 2 ї роти УПП в Харківській області рядовий поліції Мирошниченко Євген Євгенович, адреса: 61033, місто Харків, вул. Шевченка,315.

Суддя: С. В. Библів