Справа № 380/10034/20
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Сакалоша В.М.,
секретаря судового засідання Ізьо М.І.,
за участю представника позивача Налужного Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірина Транс» до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
в с т а н о в и в :
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірина Транс» (далі ТзОВ «Ірина-Транс», позивач) до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області (далі також відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправною та скасувати Постанову Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №212518 від 13.10.2020.
Вимоги обґрунтовані тим, що розгляд справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, на його переконання, відбувався формально, без дослідження всіх обставин. Зазначено, що з жодного документа на підставі яких було винесене оскаржуване рішення неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема якими саме вагами проводилося зважування транспортного засобу, та який відсоток похибки таких ваг. Також вказано, що під час габаритно-вагового контролю здійснювалося перевезення подільного вантажу, а саме кукурудзи і вантаж наданий перевізнику шляхом насипу без використання тари чи контейнерів. Дозвіл на рух такого вантажу не надається, а може бути лише застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів. Окрім цього спірна постанова не містить жодних обставин порушення законодавства, а також не зазначає відсоток перевищення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм, а безпосередньо посилається на диспозицію та санкцію абз. 1 ч. 14 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Провадження у справі суд відкрив ухвалою від 12.11.2020.
В судовому засіданні по розгляду справи представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Відповідач явку представника не забезпечив, належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення.
Заслухавши доводи сторони позивача, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
На підставі направлення на рейдову перевірку від 20.08.2020 №000223, згідно щотижневого графіку Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, 24 серпня 2020 року працівниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF, реєстраційний номер: НОМЕР_1 з напівпричепом марки STAS реєстраційний номер: НОМЕР_2 за результатами якого складено акт № 045164 від 24.08.2020 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку № 045870 від 24.08.2020 року про результати здійснення габаритно- вагового контролю, в яких зафіксовано порушення: надання послуг з перевезення вантажу із перевищенням встановленого осьового навантаження, а саме: осьове навантаження на першу вісь транспортного засобу становила 6,640 т, на другу вісь 9,940 т., на третю вісь 7,940 т., на четверту вісь 7,700, на п`яту вісь 8,000 т, (загальна маса транспортного засобу 40 220 )відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
13 жовтня 2020 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Товариством з обмеженою відповідальністю «Ірина Транс, начальником Управління Укртрансбезпеки у Львівській області прийнято постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу №212518.на суму 8 500 грн. Згідно постанови,, позивачем допущено перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм від 5%, до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена ч.І абз.14 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Вважаючи означену постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню, ТзОВ «Ірина-Транс» звернулося до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір суд керувався таким.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом №2344-ІІІ.
Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Згідно з частиною 15 статті 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Положенням статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом статті 33 закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.
Згідно з пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі по тексту - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі по тексту - Порядок №879).
Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Положеннями пункту 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Пунктами 16-18 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
За правилами підпункту 5 пункту 4 Порядку №879 взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.
Згідно з пунктом 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Пунктом 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.
За змістом пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.
Пунктом 31-1 Порядку №879 встановлено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.
В ході проходження габаритно-вагового контролю посадові особи Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки встановили, що загальна маса транспортного засобу марки становила 40,220 т, при допустимій 40 т, навантаження на строєну ось склало 23,640 т, при допустимому 22 т.
Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.08.2020 №243100 зафіксоване порушення позивачем абз. 14 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення встановлених законодавством габаритно - вагових норм від 5% до 10% включно при перевезені вантажу без відповідного дозволу. З вказаним актом водій транспортного засобу ознайомлений.
Під час перевірки транспортного засобу у водія позивача був відсутній документ про внесення плати за проїзд транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень. Позивач суду такий документ також не надав.
Таким чином, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення - дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів; у разі ж якщо рух здійснюється без відповідно дозволу або внесення плати за проїзд, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати.
Отже, відповідач правомірно застосував до позивача адміністративно-господарський штраф в загальному розмірі 8500 грн.
Суд також критично оцінює доводи позивача про те, що здійснювалося перевезення сипучого вантажу, оскільки правилами №363 передбачено, що водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу автомобільним транспортом зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.
Посилання позивача на необізнаність , щодо методики зважування на думку суду, також не може слугувати окремою підставою для скасування спірної постанови, оскільки відсутність такої методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, та обов`язку по внесенню плати за це.
При цьому необґрунтованими є також покликання позивача на те, що спірна постанова не містить інформації про вимірювано-зважувальне обладнання, оскільки затверджена форма постанови (додаток 5) до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті не містить відповідної графи.
Крім того відповідачем до матеріалів справи надано копію Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40М10105220 яке чинне до 20.02.2021.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач не спростував факт перевищення нормативно допустимого вагового навантаження транспортного засобу.
Таким чином, в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.
Оскільки, адміністративний позов задоволенню не підлягає, судові витрати позивачу не відшкодовуються.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову відмовити.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано.

Суддя В.М. Сакалош