Справа № 440/5903/20
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 р.Справа № 440/5903/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м.Полтава, повний текст складено 23.11.20 року по справі № 440/5903/20

за позовом ОСОБА_1

до Державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Самохвал Юлії Сергіївни , Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Самохвал Юлії Сергіївни, Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі також - відповідачі), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просила:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Самохвал Юлії Сергіївни щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 56318194 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-610/11 від 25.02.2011, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області;

- скасувати постанову державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Самохвал Юлії Сергіївни щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 56318194 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-610/11 від 25.02.2011, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області;

- зобов`язати державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Самохвал Юлію Сергіївну відкрити (відновити, поновити) виконавче провадження ВП № 56318194 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-610/11 від 25.02.2011, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області;

- зобов`язати державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Самохвал Юлію Сергіївну стягнути всі борги з пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплачених коштів на виконання постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.02.2011 у справі № 2а-610/11;

- зобов`язати державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Самохвал Юлію Сергіївну у місячний термін вчинити дії щодо відшкодування ОСОБА_1 заборгованості, а саме, вказати номер платіжного доручення та дату перерахувань суми боргу на банківський рахунок стягувача або поштовим переказом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про закінчення виконавчого провадження ВП № 56318194 від 16.07.2020.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене без повного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з посиланням на неправомірність дій відповідачів, позивачка наводить обставини справи, зазначені нею у позовній заяві.

За результатами апеляційного розгляду позивачка просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким зобов`язати державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу Державної Виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Самохвал Юлію Сергіївну у місячний термін вчинити дії щодо відшкодування позивачу заборгованості, а саме: вказати № платіжного доручення та дату перерахувань суми боргу на банківський рахунок стягувача чи поштовим переказом за погодженням з позивачем, або для захисту прав позивача прийняти рішення з можливим відхиленням від позовних вимог на розсуд суду відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, за яким Виконавча служба Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у місячний термін стягне на користь позивача всю суму перерахованої заборгованості з Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області.

Від Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення. Апеляційний розгляд справи просить здійснювати без представника Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що на виконанні у Лубенському міськрайонному відділі Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебував виконавчий лист № 2-а-610/11, виданий 25.02.2011 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок державної пенсії та виплачувати її ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про Державний бюджет України на відповідний рік" з 06.04.2010.

16.07.2020 державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Самохвал Ю. С. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 56318194 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-610/11 від 25.02.2011 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погодившись із постановою про закриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 56318194, позивачка звернулася до суду.

Задовольняючи позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про закінчення виконавчого провадження ВП № 56318194 від 16.07.2020, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-610/11, виданого Лубенським міськрайонним судом 25.02.2011, є передчасною, оскільки органом державної виконавчої служби рішення суду фактично не виконано та, водночас, зважаючи на констатацію неможливості виконання судового рішення у визначений спосіб щодо виплати сум заборгованості перерахованої пенсії, не було вчинено дій зі звернення до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача є саме визнання постанови про закінчення виконавчого провадження протиправною та, як наслідок, її скасування.

Водночас, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження та вчинити інші дії на виконання постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.02.2011 у справі № 2а-610/11, суд першої інстанції дійшов висновку про їх передчасність, з огляду на те, що на час розгляду справи відсутні підстави вважати, що відповідач буде відмовлятися від вчинення дій, спрямованих на відновлення виконавчого провадження на підставі рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачкою рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а отже, в межах апеляційного розгляду надається правова оцінка законності та обґрунтованості рішення суду в цій частині.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 вказаного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Приписами статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено застосування виконавцем до боржника заходів впливу за невиконання судового рішення шляхом накладення штрафу.

Отже, приписами вказаних норм встановлено обов`язок виконавця щодо здійснення заходів примусового виконання судового рішення, що здійснюються у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом. Тобто, судове рішення є виконаним з моменту вчинення боржником дій у спосіб та в порядку, які встановлені у виконавчому документі.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

За змістом Закону України "Про виконавче провадження", зокрема ч. 3 ст. 63, виконавець перед закриттям виконавчого провадження зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Особливостями виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, передбаченими ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", передбачено виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Зокрема, у разі якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок розгляду заяви виконавця про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення регламентовано ст. 378 КАС України, частина 3 якої в якості підстави для задоволення такої заяви виконавця визначає обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як убачається з матеріалів справи, Лубенським міськрайонним судом Полтавської області прийнято постанову від 25.02.2011 у справі № 2-а-610/11, яка набрала законної сили, а отже, підлягає обов`язковому виконанню.

На момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження № 56318194 від 16.07.2020 судове рішення є невиконаним у повному обсязі.

У постанові про закінчення виконавчого провадження вказано перелік вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання (а.с. 22).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вчинення виконавцем заходів примусового виконання рішення суду свідчить про відсутність протиправної бездіяльності державного виконавця, при цьому, вчинення таких дій не виключає обов`язку щодо повного виконання судового рішення у спосіб та в порядку, встановлених у виконавчому документі.

Зокрема, державним виконавцем, зважаючи на констатацію неможливості виконання судового рішення у визначений спосіб щодо виплати сум заборгованості перерахованої пенсії, не було вчинено дій зі звернення до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Оскільки державний виконавець не звертався до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі № 2-а-610/11, суд першої інстанції дійшов висновку про вжиття виконавцем не всіх дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", та неправомірність закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-610/11, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області 25.02.2011, є передчасною, оскільки органом державної виконавчої служби рішення суду фактично не виконано.

Водночас, оскільки у спірних правовідносинах самі по собі вказані дії державного виконавця не є юридично значимими для спірних правовідносин, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача є саме визнання постанови про закінчення виконавчого провадження протиправною та, як наслідок, її скасування.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження та вчинити інші дії на виконання постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.02.2011 у справі № 2а-610/11 колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із частиною 1 статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що оскільки на даний час відсутні підстави вважати, що виконавець буде відмовлятися від вчинення дій, спрямованих на відновлення виконавчого провадження на підставі рішення суду, позовні вимоги про зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження та вчинити інші дії на виконання постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.02.2011 у справі №2а-610/11 є передчасними та такими, що задоволенню не підлягають.

Доказів того, що виконавець ухилятиметься від виконання рішення суду в подальшому позивачем не наведено.

Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у частині задоволення позовних вимог рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржувалося.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції, зокрема, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року по справі № 440/5903/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін