Справа № 360/4889/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 березня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/4889/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.,

при секретарі судового засідання: Печегіній Є.Є.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання Головного управління ДПС у Луганській області про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2017 № , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі також позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі також відповідач, ГУ ДПС у Луганській області), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Луганський області від 13.12.2017 № про застосування штрафних санкцій до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства у сфері виробництва та обліку алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 1700,00 грн.

Від Головного управління ДПС у Луганській області до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого зазначено таке (арк. спр. 168-171).

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, у тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При цьому, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 (адміністративне провадження № К/9901/19455/20) сформулював правовий висновок про те, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не встановлює процесуальних строків звернення до суду.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Аналіз статті 102 ПК України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.

Отже, Верховний Суд вважає, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Крім того, зміст правовідносин щодо правомірності податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень контролюючого органу, якими цим органом платнику податків визначаються грошові зобов`язання, свідчить про те, що вони об`єктивно не можуть існувати як спірні протягом 1095 днів (або у відповідних випадках 2555 днів) з дня отримання відповідного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, Верховний Суд вважає помилковим твердження про те, що як за загальним правилом, так і у разі попереднього адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення строк звернення до суду становить 1095 днів відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 ПК України, оскільки ця норма права не встановлює процесуальних строків, а лише закріплює право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 ПК України.

15.12.2020 ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ГУ ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2017 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17 000,00 грн.

При цьому, оскаржуване податкове повідомлення рішення від 13.12.2017 № вважається врученим позивачу 16.01.2018 (з моменту повернення поштового конверту до ГУ ДФС у Луганській області за закінченням встановленого терміну зберігання). Тобто, з урахуванням норм частини другої статті 122 КАС України, позивач мала право оскаржити в суді вищевказане податкове повідомлення-рішення у строк не пізніше 16.07.2018.

Позивачем надана заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої зазначено таке (арк. спр. 189-191).

15.12.2020 позивач звернулась до Луганського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Підставою позову є протиправне застосування до позивача штрафних санкцій на підставі повідомлення - рішення (форми «С») від 13.12.2017 № за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Податкове повідомлення-рішення (форми «С») від 13.12.2017 № було прийняте Укрпоштою для пересилання рекомендованим відправленням № 934 від 14.12.2017, яке під час доставки 16.12.2017 не було вручене, у зв`язку з чим було повернуто поштою 16.01.2018 за зворотною адресою із зазначенням причини його невручення - «закінчення встановленого терміну зберігання». Дані обставини підтверджує Відстеження Укрпошти від 19.10.2018 про рух поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором № 934.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України (у редакції від 03.12.2017, чинній станом на 16.12.2017) повідомлення-рішення № від 13.12.2017 вважається належним чином врученим відповідачу 16.01.2018, а саме: у день, зазначений поштовою службою причини його невручення під час доставки - «закінчення встановленого терміну зберігання», що засвідчує Відстеження Укрпошти від 19.10.2018 про рух поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором № 934.

Про факт прийняття та надсилання на адресу ФОП ОСОБА_1 вказаного повідомлення-рішення позивачка дізналася з матеріалів іншої адміністративної справи № 1240/2932/18 Луганського окружного адміністративного суд за позовом Головного управління ДФС у Луганській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 51 тис. грн., в якому серед іншого заявлено позовну вимогу про стягнення 17 000,00 грн. на підставі податкового повідомлення - рішення форми «С» від 13.12.2017 № .

Звертаючись з даним позовом, позивачка виходила з мотивів та позиції, викладених в Інформаційних листах Вищого адміністративного суду України від 10.02.2011 за № 203/11/13- 11 (у0203760-11) та від 01.11.2011 № 1935/11/13-11 (У1935760-11), що при прийнятті позовної заяви від платників податків про оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень про нарахування грошових зобов`язань суди, керуючись п. 56.21 ст.56 ПК України, повинні вирішувати питання на користь платника податків із застосовуванням п.56.18 ст.56 ПК України, який передбачає більш тривалий строк для звернення до суду (1095 днів), ніж п.56.19 цієї ж статті (один місяць). Тобто, строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у справі № 2540/2576/18, а саме про те, що строк для звернення платника податків до адміністративного суду із позовом про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення незалежно від застосування процедури його адміністративного оскарження становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено.

Однак, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.11.2020 по справі № 500/2486/19 (номер рішення у ЄДРСР 93404515) відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у справі № 2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено.

А саме, Верховний Суд у складі судової палати у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 зауважив, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає з процесуального строку звернення до суду, і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Верховний Суд також зазначив, що норма пункту 56.18 ст. 56 ПК України лише закріплює право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Таким чином, виходячи з постанови Верховного Суду у складі судової палати від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, можна дійти правових висновків, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України, хоча і не визначає процесуального строку звернення до суду, але є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, тобто має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань.

У даному випадку правом оскарження спірної вимоги до суду позивачка скористалася 15.12.2020, тобто в межах строків давності, які закріплені в статті 102 ПК України, але після спливу процесуального строку, установленого частиною другою статті 122 КАС України, який був пропущений скаржником з поважної причини - у зв`язку перебуванням на амбулаторному лікуванні у період часу з 08.12.2017 включно по 16.12.2017.

Просить поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду після відкриття провадження в адміністративній справі № 360/4889/20 за позовом до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Представник відповідача надав заперечення на заяву про поновлення строку звернення до суду, в якому відмовити в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, позовну заяву у справі № 360/4889/20 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2017 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17 000,00 грн. залишити без розгляду (арк. спр. 219-223) .

Розглянувши клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення цього клопотання з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Тобто, строк для звернення до адміністративного суду платника податків із позовом до адміністративного суду, можуть, встановлюватись іншими законами.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2017 № .

Ухвалою від 28.12.2020 після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати в порядку загального провадження.

Предметом спору по справі є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС у Луганський області від 13.12.2017 № про застосування штрафних санкцій до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства у сфері виробництва та обліку алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 1700,00 грн, яке згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України вважається належним чином врученим відповідачу 16.01.2018, а саме: за закінченням встановленого терміну зберігання.

При цьому суд зауважує, що позивач не застосовувала процедури досудового порядку вирішення спору і не скористалася цим порядком.

Таким чином, до даних спірних правовідносин неможливо застосувати положення частини четвертої статті 122 КАС України та висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 (адміністративне провадження № К/9901/19455/20).

Суд аналізує положення частини другої статті 122 КАС України та п. 56.18 ст. 56 ПК України.

Зміст абзацу першого частини другої статті 122 КАС України свідчить, що вказана норма не виділяє окремих «осіб» в залежності від сфери конкретних правовідносин.

Натомість, положення п. 56.18 ст. 56 ПК України визначають «конкретних осіб» - платників податків, а також конкретні обставини «отримання податкового повідомлення - рішення або іншого рішення контролюючого органу».

При цьому цією нормою визначене право не будь-якої особи, а саме платника податків оскаржити саме «в суді» податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу.

Також безпосередньо визначений «строк звернення до суду» для такого платника податків - «строки давності, визначені статтею 102 ПК України».

В свою чергу, статтею 102 ПК України чітко визначені такі строки - не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

За спірних правовідносин 1095 днів від граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом позивачу згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 13.12.2017 № , станом на дату звернення до суду 15.12.2020 не закінчилися.

Таким чином, позивач як платник податків у визначені іншим законом (Податковим кодексом України) строки скористався своїм правом оскаржити в суді податкове повідомлення рішення, що відповідає положенням частини першої статті 122 КАС України.

Тобто, позивачем не пропущений строк звернення до суду з позовом відповідно до положень статті 122 КАС України, п. 56.18 ст. 56 та 102 ПК України.

Таким чином, відсутні підстави у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 121, 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Вважати не пропущеним строк звернення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2017 № .

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Луганській області про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2017 № , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.В. Борзаниця