Справа № 2-а/2506/8110/11
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/2506/8110/11
Провадження № 6-а/750/7/21
У Х В А Л А
12 березня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П. розглянув в порядку письмового провадження згідно ст. 383 КАС України заяву ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії у справі № 2-а/2506/8110/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
заінтересована особа - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми),
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії, подану в порядку ст. 383 КАС України, призначено до розгляду в порядку письмового провадження, надано сторонам строк для надання додаткових пояснень та задоволено клопотання заявника про витребування доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2011 року визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова щодо припинення з 13.01.2011 виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова відновити з 13.01.2011 виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 41-43).
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2012 року вказану постанову суду залишено без змін (а.с. 60).
У своїй заяві в порядку ст. 383 КАС України ОСОБА_1 просить:
- визнати протиправною відмову боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у виконанні постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.06.2011 у справі № 2-а/2506/8110/11 ВП № 32321610;
- зобов`язати боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській зробити перерахунок основної та додаткової пенсії у повній відповідності до ухваленого судового рішення вказаного у постанові Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.06.2011 у справі № 2-а/2506/8110/11 ВП № 32351610 з урахуванням окремої ухвали від 17.06.2011 з 23.10.2008 року по сьогоднішній час та зобов`язати здійснювати виплату додаткової пенсії у перерахованому розмірі ОСОБА_1 , враховуючи виплату перерахованої основної та додаткової пенсії за минулий час за відрахуванням вже виплаченої суми додаткової пенсії. Зобов`язати підтвердити виконання судового рішення відповідними розрахунками та фінансовими документами, які проведені банками України;
- зобов`язати боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відповідно до вимог законодавства України, здійснити розрахунок та виплату компенсації за несвоєчасну виплату як основної так і додаткової пенсії у зв`язку з тим, що виплата перерахованої основної та додаткової пенсії як поточної так і за минулий час не здійснювалась навмисно (відмова у виконанні судового рішення) з вини боржника протягом 9 років. Зобов`язати підтвердити розрахунок та виплату компенсації за несвоєчасну виплату як основної так і додаткової пенсії відповідними розрахунками та фінансовими документами, які проведені банками України;
- зобов`язати боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, здійснити виплату основної та додаткової пенсії за минулий час та компенсацію за несвоєчасну виплату основної та додаткової пенсії відповідно до пенсійного законодавства разом з черговою поточною виплатою основної та додаткової пенсії однією сумою.
Позивач у поданій в порядку ст. 383 КАС України заяві стверджує про допущену відповідачем (боржником) бездіяльність при виконанні рішення суду в частині виплати перерахованих сум пенсії.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 січня 2021 року за заявою ОСОБА_1 у порядку ст. 382 КАС України встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2010 року.
03 березня 2021 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області через канцелярію суду подала до суду звіт про виконання постанови суду разом з копіями документів.
11 травня 2012 року Управлінням Пенсійного фонду прийнято рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 з 19.06.2011 (донарахування за період з 19.06.2011 по 22.07.2011), що підтверджується копією розпорядження № 813282 від 28.04.2011.
З 19.06.2011 розмір призначеної пенсії склав 7040 грн. 60 коп., з яких: 6112 грн. розмір пенсії для інвалідів ІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком; 573 грн. додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю як інваліду ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначена відповідно до рішення суду (75 % мінімальної пенсії за віком); 305 грн. 60 коп. підвищення як інваліду війни ІІ групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»; 50 грн. щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни ІІ групи згідно із Законом України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни».
З 22 липня 2011 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка встановлювала для інвалідів ІІ групи, учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, розмір основної державної пенсії 1090 грн. та додаткової пенсії 20 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Сума доплати ОСОБА_1 за період з 19.06.2011 по 22.07.2011 склала 3667 грн. 62 коп., яка була включена в додаткові списки червня 2012 року, що підтверджується копією протоколу від 15.02.2012.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком погошення заборгованості за рішеннями судів, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440 та стосуються рішень судів, які набули чинності до 2013 року.
Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виконало конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення суду та внесло відповідне рішення до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
ОСОБА_1 подав суду клопотання про визнання неналежним звіту та просить його не затверджувати, посилаючись на те, що усі доводи боржника про зміни у законодавстві, зроблені після ухвалення постанови суду у цій справі не є та не можуть бути підставою для відмови у виконанні судового рішення щодо здійснення перерахунку додаткової пенсії, починаючи з 23 жовтня 2008 року у розмірах відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплати йому по теперішній час пенсії у розмірі не менше, ніж був до встановлення змін у ст. 50 Закону № 796 у 2015 році, тому що змінами у законодавстві не повинно звужуватися право на встановлений раніше розмір додаткової пенсії.
Проте, суд не може погодитись з такими доводами заявника, виходячи з наступного.
14.06.2011 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491- VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.2011.
Пунктом 7 Закону України від 14.06.2011 № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (далі - Закон № 3491-VI) Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Отже, цим Законом визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.
Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.
Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03.10.1997 № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.
Враховуючи те, що останнім в часі є Закон № 3491-VI, то пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону.
На виконання вимог пункту 7 Закону № 3491-VI Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, встановлено в абсолютних сумах. Ця постанова набрала чинності з 23.07.2011.
З огляду на викладене, рішення суду має бути наслідком чинного правового регулювання. Суд не вправі обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.
Подібну позицію зайняв Європейський суд з прав людини у справі за заявою ОСОБА_2 проти України, у якій заявниця скаржилася на невиконання рішення, яким управління ПФУ було зобов`язане здійснити перерахунок та виплачувати їй пенсію з 01.12.2008 року, визнав її неприйнятною. У п.28 ухвали по вказаній справі Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.
Відповідно до приписів частини першої статті 383 КАС України передбачено право позивача, на користь якого ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Оскільки судом не встановлено протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області при виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.06.2011 у справі № 2-а/2506/8110/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії у справі № 2-а/2506/8110/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії, а тому підстав для застосування заходів, передбачених ст. 383 КАС України, суд не вбачає.
Згідно позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 663/530/18, процесуальним законодавством не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви, поданої на підставі ст. 383 КАС України.
Керуючись ст. 383 КАС України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії, подану в порядку ст. 383 КАС України залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Рахманкулова