Справа № 280/862/20
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 280/862/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року (головуючий суддя: Семененко М.О.) по адміністративній справі № 280/862/20, розглянутої у письмовому провадженні

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( далі ФОП ОСОБА_1 ) 7.02.2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека), в якій просить визнати протиправним та скасувати припис управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області №091129 від 03.09.2019 року щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, внесений ФОП ОСОБА_1 .

Позов обґрунтований тим, що при проведенні 26.07.2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області габаритно-вагового контролю автомобіля марки Мерседес-Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причіпу (напівпричіпу) марки KRONE, модель AZW 18, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать позивачу, складено акт №0016191 від 26.07.2019 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів щодо осьового навантаження 7,425/12,490/8,285/8,025 (при нормативно допустимих 11/11/11/11), при перевезенні вантажу - ячміню, фактична маса 36,225 т (нормативно допустима 40 т). На підставі акту винесений припис №091129 від 03.09.2019 року, яким запропоновано вжити заходів для усунення виявлених порушень у строк до 17.09.2019 року на всі транспортні засоби, що належать позивачу.

Вважаючи, що при зважуванні транспортного засобу відповідачем допущені порушення Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255, так як із акту перевірки неможливо встановити на яких вагах здійснювалося зважування транспортного засобу, та чи вагове обладнання атестовано на проведення вимірювань, має відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології; а також вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником, чого не було виконано при здійсненні габаритно-вагового контролю автомобіля позивача, просив задовольнити позовні вимоги.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався,

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року адміністративний позов задоволений, визнаний протиправним та скасований припис №091129 від 3 вересня 2019 року, прийнятий Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області , на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуті судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, керівником Запорізької обласної прокуратури на виконання повноважень, визначених ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" в інтересах держави в особі управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 4.12.2020 року відкрите апеляційне провадження у справі.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Клопотання представника позивача про перенесення розгляду справи на іншу дату через неможливість його участі у розгляді справи внаслідок хвороби задоволенню не підлягає, оскільки за клопотанням представника позивача від 19.02.2021 року розгляд справи призначений на 24.02.2021 року в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням його власних технічних засобів, докази наявності хвороби, яка перешкоджає йому прийняти участь в розгляді справи в режимі відеоконференції суду не надано.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року відповідає в повній мірі, а вимоги апеляційної скарги є не обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області на ділянці перехрестя а/д М-18 та а/д Р-37, відповідно до направлення від 22.07.2019 №007248, проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки Мерседес-Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причіпу (напівпричіпу) марки KRONE, модель AZW 18, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать позивачу, водій ОСОБА_2 , найменування вантажу - ячмінь.

За результатами габаритно-вагового контролю складено акт №0016191 від 26.07.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано, що транспортний засіб має фактичну массу- 36,225 т (нормативно допустима 40 т), осьові навантаження 7,425/12,490/8,285/8,025 (при нормативно допустимих 11/11/11/11). Результати габаритно-вагового контролю відображені у талоні про зважування від 26.07.2019 року та у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 26.07.2019 року.

За результатами проведеної перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №159474 від 26.07.2019, в якому зафіксовані виявлені під час перевірки порушення, а саме: перевезення подільного вантажу для власних потреб з перевищенням вагових обмежень встановлених п. 22.5 ПДР України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року.

03.09.2019 року Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області стосовно суб`єкта господарювання ОСОБА_1 винесено припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт №091129 у зв`язку із виявленим порушенням, яким запропоновано вжити заходів для усунення виявлених порушень у строк до 17.09.2019 на всі транспортні засоби, що належать позивачу.

Не погодившись з приписом, позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до п.8 Положення Про державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№103 від 11.02.2015 року, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Так як Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області є територіальним органом Укртрансбезпеки, не є юридичною особою, позов пред`явлений до належного відповідача Укртрансбезпеки, що спростовує доводи апелянта про порушення процесуального законодавства щодо не залучення Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області до участі у справі.

Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон №2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України(далі КМУ).

Згідно з вимогами п. 2, 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР, яким передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Водночас механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком №879.

Згідно з вимогами пп. 4 п. 2,16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Пунктом 18 Порядку №879 встановлено, що за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

За приписами пп. 28 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань безпеки на транспорті, та здійснює контроль за виконанням таких приписів.

Із матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб позивача здійснював перевезення сипучого (подільного) вантажу - ячменю, підставою для винесення оскаржуваного припису стало перевищення фактичного осьового навантаження на другу вісь - 12,490 т, що перевищувало нормативно допустиме навантаження 11 т.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що сипучий вантаж не є сталим під час руху в транспортному засобі, може змінювати розподіл навантажень на вісі транспортного засобу у русі та/або під час гальмування, що не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Приєднані до матерілів справи Акт №0016191 від 26.07.2019 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 26.07.2019 року не містять інформації щодо характеристик вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг і чи враховувався під час зважування особливість сипучого вантажу .

У відповідності до підпунктів 2, 3 пункту 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п. 22.5 ПДР, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п.9 розділу 2 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255 (далі Вимоги №255), вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 відсотки та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Методика, про яку йдеться у п. 2 Порядку №879, згідно якої повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртестандартом) не затверджено.

Суд першої інстанції правомірно врахував, що єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром "Інститут Метрології", свідоцтво про атестацію № 02-84-08, при цьому вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі.

Викладене свідчить, що зважування транспортного засобу з сипучим вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, відповідачем здійснене без застосування відповідної Методики, яка б враховувала особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу позивача.

Відповідно до п. 3,8 Розділу ІІ Вимог №255,пересувний пункт повинен бути укомплектований, поміж іншого, таким технічним обладнанням: комплект пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки; габаритно-вагового контролю автомобіля комп`ютерна техніка; свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію; вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

В матеріалах справи відсутні належні докази, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях, на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства.

Посилання апелянта на графік роботи пунктів габаритно-вагового контролю Укртрансбезпеки, та направлення на перевірку як належний доказ щодо дотримання відповідачем вимог до облаштування та технічного оснащення пункту габаритно-вагового контролю, розташованого на перехресті а/д М-18 та а/д Р.37, суперечить обставинам справи.

Надане суду апеляційної інстанції апелянтом свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 7.02.2019 року №35-02/5340 не було предметом дослідження суду першої інстанції.

Із змісту зазначеного свідоцтва вбачається, що його дія розповсюджується на ваги, якими здійснено зважування у русі 030Т-АS2-PWIA №17-398 , в той же час вантажоприймальні платформи №17-811, 17-812 такого свідоцтва не мають, ваги повірку пройшли на відповідність Технічному регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року №94, який містить вимоги до датчиків навантаження ваговимірювальні (п.29 Додатку 1 до регламенту) , але не пройшли повірку на відповідність ДСТУ OIML R 134-1:2010 Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь.

Згідно правової позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 03.12.2019 у справі №557/322/17, якщо в матеріалах справи відсутні документи на пристрій, яким проводилося зважування транспортного засобу, це позбавляє можливості перевірити відповідність цього приладу параметрам та технічному стану, що пред`являються до таких пересувних контрольних пунктів.

Оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень згідно приписів ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірності прийнятого припису, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування оскаржуваного припису №091129 від 03.09.2019 року.

У відповідності з положеннями ч.1 ст. 139 КАС України суд першої інстанції правомірно стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

З урахуванням викладеного судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування суового рішення.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року по адміністративній справі № 280/862/20- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 24 лютого 2021 року, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий