Справа № 300/3815/20
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р. справа № 300/3815/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до публічного акціонерного товариства "Городенківський сирзавод" про стягнення заборгованості в сумі 93234,35 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також - позивач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) 21.12.2020 звернулося до суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "Городенківський сирзавод" (надалі, також відповідач, ПАТ "Городенківський сирзавод") про відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 13173,62 грн.

Позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05.01.2021 мотивовані тим, що відповідачем в порушення пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, не відшкодовано витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з січня 2020 року по грудень 2020 року включно за списком № 2 в сумі 93234,35 грн. Оскільки, дана сума відповідачем добровільно не відшкодовано, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн.

04.01.2021 позивачем зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунуто.

На адресу суду 05.01.2021 надійшла заява від позивача за №0900-0802-8/26352 від 29.12.2021 про збільшення позовних вимог, згідно якої ГУ ПФУ в Івано-Франківській області просить суд стягнути з ПАТ "Городенківський сирзавод" на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з січня 2020 року по грудень 2020 року включно за списком № 2 в сумі 93234,35 грн (а.с. 20-21). Фактично позивачем вказаною заявою уточнено позовні вимоги до вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.01.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, в якій містяться відомості про порядок і строк подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

ПАТ "Городенківський сирзавод" скористалося правом на подання відзиву на позов, який надійшов на адресу суду 25.01.2021, відповідно до якого щодо заявлених позовних вимог заперечив. Представник відповідача зазначив, що частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк. А оскільки предметом адміністративного позову в даній справі є стягнення з відповідача боргу за період з січня по грудень 2020 року, а адміністративний позов подано лише 21.12.2020, то позовні вимоги в частині періоду з 01.01.2020 до 21.09.2020 підлягають залишенню без розгляду у зв`язку із спливом строку звернення до адміністративного суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України (а.с.57-58).

03.02.2020 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах строки звернення до суду, визначені положеннями КАС України, не застосовуються (а.с.63-65).

Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ПАТ "Городенківський сирзавод" зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в територіальному органі Пенсійного фонду України та є платником збору (страхових внесків) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з матеріалами справи, колишнім працівникам відповідача, які здобули відповідний стаж роботи у ПАТ "Городенківський сирзавод" із шкідливими і важкими умовами праці та досягли визначеного віку, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначено та виплачується пенсія на пільгових умовах по списку № 2 відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Дана обставина підтверджуються наявними в матеріалах справи розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (а.с.6, 23, 27, 30, 33, 37, 40, 46).

Відповідно до вищевказаних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідачу визначено до відшкодування фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2 в загальному розмірі 93234,35 грн за січень-грудень 2020.

Судом встановлено, що позивач надіслав на адресу державної реєстрації місцезнаходження відповідача, супровідними листами, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, за період з січня 2020 року по грудень 2020 року, що підтверджується копіями згрупованих списків відправлень рекомендованих листів.

У зв`язку із невідшкодуванням відповідачем вищезазначених фактичних витрат за період утворилася заборгованість в розмірі 93234,35 грн, що підтверджується картками особових рахунків по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 по ПАТ "Городенківський сирзавод" за період з січня 2020 року по грудень 2020 року (а.с.8,49-50) та розрахунками сум заборгованості за період з січня 2020 року по грудень 2020 року (а.с.9, 22).

Однак, дані суми відповідачем Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області добровільно не сплачено у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з метою стягнення вказаної заборгованості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та в розмірах встановлених законом. Статтею 68 Конституції України на кожного покладений обов`язок неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, вирішуючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що в даній справі керується нормами Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", інших Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Виключно Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов`язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносин, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 2 Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №64/8663 від 16.01.2004.

Згідно з підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 Інструкції, платниками страхових внесків є роботодавці, зокрема, підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.7. Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З огляду на вищенаведене, суд зазначає, що позивачем дотримано процедури формування та направлення розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Сума заборгованості відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з січня 2020 року по грудень 2020 року становить 93234,35 грн.

Щодо посилань представника відповідача на те, що позовні вимоги в частині періоду з 01.01.2020 до 21.09.2020 підлягають залишенню без розгляду у зв`язку із спливом строку звернення до адміністративного суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

В свою чергу, пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08 липня 2010 року визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами ПФУ у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 25 листопада 2015 року у справі № 803/2199/14 та підтриманого Верховним Судом у постановах від 23 січня 2018 року у справі №803/2625/14 та від 21 червня 2018 року у справі № 804/9020/13-а, від 28 листопада 2019 року у справі № 460/3113/18 та від 29 вересня 2020 року у справі № 820/1957/18, в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п`ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-IV. Водночас строк звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачений статтею 122 КАСУ, не застосовуються.

Частиною 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким, чином, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах строки звернення до суду, визначені положеннями КАС України не застосовуються.

Зважаючи на викладене, посилання представника відповідача, що позовні вимоги в частині періоду з 01.01.2020 до 21.09.2020 підлягають залишенню без розгляду є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи відсутність будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували добровільну сплату відповідачем заборгованості за вказані періоди на момент розгляду даної справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно із приписами частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що позивачем у справі підтверджено тільки сплату судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із публічного акціонерного товариства "Городенківський сирзавод" () на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) заборгованість із відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах з січня 2020 року по грудень 2020 року в сумі 93234 (дев`яносто три тисячі двісті тридцять чотири) гривні 35 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088, адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018);

Відповідач - публічне акціонерне товариство "Городенківський сирзавод" (, вул. Височана, 2, м. Городенка, Городенківський район, Івано-Франківська область, 78100).

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.