Справа № 160/8574/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 березня 2021 року Справа №160/8574/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8574/20 в порядку ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/8574/20 в порядку ст.382 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України призначено до судового засідання на 10 березня 2021 року.

В обґрунтування заяви заявником зазначено, що відповідачем було надано повідомлення від 14 лютого 2021 року, відповідно до якого останнім нібито було враховано відповідні довідки про заробітну плату. При цьому період з 01 травня 1992 року по 31 січня 1994 року з незрозумілих підстав було враховано у нульовому значенні, хоча такий період жодним чином не стосується предмету позову та резолютивної частини рішення.

Таким чином, відповідач протиправно тлумачить рішення на свій розсуд, виходячи за межі резолютивної частини рішення та одночасно продовжуючи порушувати права позивача, у зв`язку з чим позивач вважає дії відповідача по нарахуванню пенсії в невстановленому законом розмірі протиправними.

Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали заяви, встановив наступне.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 15 лютого 1994 року по 08 квітня 1997 року з урахуванням довідки про заробітну плату № 01 від 23 вересня 2009 року та зменшення розміру пенсії позивача з 2834 грн. 64 коп. (дві тисячі вісімсот тридцять чотири гривні, шістдесят чотири копійки) до 2000 грн. 00 коп. (дві тисячі гривень, нуль копійок) з 01 лютого 2020 року.

- зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 15 лютого 1994 року по 08 квітня 1997 року з урахуванням довідки про заробітну плату № 01 від 23 вересня 2009 року та раніше виплачених сум з дня зменшення пенсії, а саме 01 лютого 2020 року.

- стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи 19 жовтня 2020 року.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

В ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Серед основних засад (принципів) адміністративного судочинства, які закріплені в ст. 2 КАС України визначається обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Згідно ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі» проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового розгляду».

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або не спроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

В контексті статті 6 цієї Конвенції, виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Статтею 382 КАС України встановлений порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судом встановлено, що станом на день розгляду заяви про встановлення судового контролю у справі № 160/8574/20 головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано позивачу відповідь листом від 14.02.2021 року № 4360-33/Ч-03/8-2800/21, що на виконання судового рішення головним управлінням проведено перерахунок пенсії з 01.02.2020 року, пенсію обчислено з урахуванням заробітної плати , визначеної за період з 01.05.1992 року по 30.04.1997 року та за всі періоди страхового стажу з 31.01.1994 було враховано в нульовому значенні.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник не погоджується з тим, що відповідачем протиправно тлумачено абзац рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 року на свій розсуд з періодом роботи, який в резолютивній частині відсутній.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Застосування інституту судового контролю є правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України Про виконавче провадження).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Судом встановлено, що виконавчі листи, які видано судом 19 жовтня 2020 року, до примусового виконання не пред`явлено. Доказів зворотного суду не надано.

Суд звертає увагу, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

Станом на момент розгляду поданої заяви про встановлення судового контролю, в матеріалах справи відсутні всі можливі заходи позивача направлені на виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд зробив висновок про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/8574/20 в порядку ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-243, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/8574/20 в порядку ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук