Справа № 277/47/21
Суддя: Заполовський В. В.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/47/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В. В.

при секретарі Лук`янчук Т. В.

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції інспектора взводу № 3 роти № 3 УПП в Житомирській області Микитюка Андрія Івановича, управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача ОСОБА_2 незаконними, неправомірними та протьиправними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 722733 винесену 03.01.2021 року відповідачем ОСОБА_2 про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., провадження по справі закрити, а також стягнути з управління патрульної поліції сплачений ним судовий збір.

В позові зазначено, що 03.01.2021 року на початку 19 години він керував автомобілем «Volkswagen Caddi» між населеними пунктами с. Купище та с. Жупанівка Коростенського району Житомирської області (на неосвітленій ділянці дороги) де був зупинений співробітноком поліції, службовий автомобіль якого стояв на узбіччі без увімкнених проблискових маячків синього або червоного кольору, лише з увімкненою аварійною світловою сигналізацією.

На його запитання щодо причини зупинки ОСОБА_2 повідомив, що він керував транспортним засобом з увімкненими протитуманними фарами, в той час коли умови недостатньої видимості не настали та наказав пред`явити йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Він запропонував ОСОБА_2 надати йому докази його правопорушення після чого він надав би для ознайомлення вказані документи, а також повідомив інспектору, що в Правилах дорожнього руху немає прямої заборонина викоористання протитуманних фар в умовах достатньої видимості.

Не зважаючи на його доводи та відмовивши в наданні доказів вчинення ним правопорушення ОСОБА_2 почав розгляд справи, під час якого він ще раз попросив надати докази правопорушення, на що інспектор відмовив і сказав, що докази оцінює сам, за своїм внутрішнім переконанням. Після чого ОСОБА_2 запитав, чи буде він отримувати копію постанови, на що він відповів, щоб направили копію поштою.

В позовній заяві позивач також вказує, що у його присутності ОСОБА_2 постанову про накладення адміністративного стягнення не складав. 12.01.2021 року вказана постанова надійшла на його поштову адресу. З вказаною постаново він не погоджується з підстав викладених вище.

За таких обставин позивач вважає, що постанова винесена незаконно і підлягає скасуванню.

21.01.2021 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачам було роз`яснено їх право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання.

19.02.2021 року від представника відповідача управління патрульної поліції в Житомирської області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позову, мотивуючи тим, що Правилами дорожнього руху чітко встановлено, що під час руху в темну пору доби на транспортному засобі повинні бути ввімкнені фари ближнього світла. Протитуманні фари можна використовувати окремо від ближнього світла фар лише в денний час, але за умови недостатньої видимості. Отже, керуючи в темну пору доби обов`язково повинні бути ввімкнені фари ближнього світла і як додатково можна використовувати протитуманні фари. Постанова виносилась 03.01.2021 року о 18 год. 34 хв., захід сонця відбувся о 16 год. 15 хв. Представник відповідача вказує, що на відеозаписі долученому до відзиву видно, що зупинка транспортного засобу відбулася в темну пору доби.

Таким чином представник позивача вважає, що зупинка транспортного засобу під керуванням позивача була законною, після зупинки транспортного засобу поліцейський повідомив про причину зупинки, детально розяснив підставу для перевірки документів та законно вимагав предявлення водієм документів, що підтверджують право керування транспортними засобами, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів. Позивач в порушення вимог чинного законодавства не надав вказаних документів для огляду працівнику поліції, а тому вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною і обгрунтованою.

На думку представника відповідача доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відеозапис з портативного відеореєстратора інспектора серія і номер якого зазначено у відповідній графі оскаржуваної постанови.

Також у відзиві зазначено, що посилання позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання постанови є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано.

Крім того представник відповідача зазначив, що оскільки в позовній заяві містяться одночасно позові вимоги майнового та немайнового характеру, до позовної заяви мають бути надані докази сплати позивачем судового збору за ставками, встановленими для позовних заяв майногвого та немайнового характеру.

Представником відповідача до відзиву на позовну заяву було додано диск з відеозаписом події, при дослідженні якого встановлено, що вказаний відеозапис не містить доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КупАП. На надоному відеозапису лише чути чиїсь голоси, однак не можливо ідентифікувати кому належать ці голоси.

23.02.2021 року позивач надав до суду уточнюючий адміністративний позов в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 722733 винесену 03.01.2021 року ОСОБА_2 про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., закрити провадження у справі та стягнути з УПП в Житомирскій області сплачений судовий збір.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Копією постанови серії ДП18 № 722733 від 03.01.2021 року стверджується, що позивач ОСОБА_1 03.01.2021 року о 18 годині 30 хвилин керував транспортним засобом з увімкнутими протитуманними фарами в той час коли умови недостатньої видимості не настали, а також не пред`явив водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. п. 19.1, 19.5, 2.1 а), 2.1 в) ПДР, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому щодо нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Згідно матеріалів справи, відповідачем не було складено за даним фактом протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк(п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як визначено ст. 222 КупАП розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою ст. 122, частинами першою, другою і четвертою татті 126 цього кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином, з урахуванням вище приведених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в вину водія ОСОБА_1 ставиться порушення п. п. 19.1, 19.5, 2.1 а), 2.1 в) ПДР, а саме, що він не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та дозволу на встановлення проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв, а також те що він ввімкнув протитуманні фари в темну пору доби за відсутності умов недостатньої видимості, однак в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даних правопорушень. Посилань на будь-які докази оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідачі обставин, на які посилається позивач не спростували, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення суду не надали.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне позов задовольнити, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі до суду адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн.

Ухвалою від 21.01.2021 року позивачу повернуто надлишково сплачений судовий збір 454,00 грн.

Таким чином з управління патрульної поліції в Житомирській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 454,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 76, 77, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 722733 від 03.01.2021 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , сплачений ним при подачі адміністративного позову судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 10.03.2021 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: В. В. Заполовський