Справа № 380/8054/20
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року справа №380/8054/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10.06.2020 № 2447 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру» ОСОБА_1 з 13.12.2019 у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 та відповідно до довідки прокуратури Львівської області № 18-737вих.-20 від 28.02.2020;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Львівської області № 18-737вих.-20 від 28.02.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Пенсію призначено з 17.10.2001 у розмірі 90% від середнього заробітку. У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 30.08.2017 №657, якою підвищено посадові оклади та надбавки працівникам органів прокуратури України, з метою реалізації свого права на перерахунок пенсії, він звернувся з відповідною заявою, до якої було додано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) №18-737вих.-20 від 28.02.2020. Однак відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати на підставі вказаної довідки без обмеження її граничного розміру, з покликанням на Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019. Своє рішення відповідач мотивував тим, що право на такий перерахунок виникає за зверненнями, що надходять, починаючи з 13.12.2019, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настає не раніше 13.12.2019. Не погоджуючись з діями та рішенням відповідача, вважаючи їх такими, що вчинені не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 12.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази.

Ухвалою від 01.12.2020 провадження у справі №380/8054/20 зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20 (№ Пз/9901/9/20).

Ухвалою від 11.03.2020 провадження у справі поновлено.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

На виконання вказаної ухвалидо відділу документального забезпечення суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що на виконання Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, Офісом Генерального прокурора України та Міністерством соціальної політики України погоджено Порядок дій при перерахунку пенсій працівникам органів прокуратури, вказаний у листі від 21.02.2020 №2690/0/2-20/54. Відповідно до п.4 цього Порядку, перерахунок пенсії проводиться з дати звернення за перерахунком пенсії. Право на перерахунок пенсії за викладених умов виникає за зверненнями, що надходять, починаючи з 13.12.2019, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настає не раніше 13.12.2019. Оскільки після 13.12.2019 підвищення заробітної плати працівникам прокуратури не здійснювалось, а інші підстави, які б передбачали можливість здійснення перерахунку пенсії позивача відсутні, адже постанова №704 набрала чинності 01.03.2018, тому немає законних підстав для здійснення перерахунку розміру пенсії позивача після прийняття Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, якому з 17.10.2001року призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від середньомісячної суми заробітної плати.

28.02.2020 Прокуратурою Львівської області видано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) позивача, що враховується для перерахунку пенсії №18/737, згідно з якої відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019, постанови Кабінету Міністрів України 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівникам прокуратури» та постанови Кабінету Міністрів України 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу те деяких інших осіб», розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017, за відповідною (прирівняною) посадою прокурора по нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, становить 42522,66грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої серед іншого додав зазначену довідку. Як на підставу для перерахунку пенсії позивач послався на Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10.06.2020 №2447 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Зокрема, роз`яснено, що право на перерахунок пенсії виникає за зверненнями, що надходять, починаючи з 13.12.2019, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настає не раніше 13.12.2019.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Як видно з матеріалів справи, адміністративна справа є типовою згідно із зразковою справою № 560/2120/20, оскільки є справою, в якій позивачем є особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону №1789-ХІІ, відповідачем є територіальний орган Пенсійного фонду України, предмет спору - вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ та ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, та позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13.12.2019.

Тому суд, при вирішенні даної справи керується висновками Верховного Суду, викладеними у справі № 560/2120/20.

На час призначення позивачу пенсії (2001рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ):

прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (ч.1 ст. 50-1);

обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч.12 ст.50-1);

призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч.17 ст.50-1).

До ст.50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).

Частина 20 ст.86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первісна редакція ч.20 ст. 86 Закону №1697-VІІ та ч.17 (з 01.10.2011 - 18) ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII Прикінцеві положення Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. ст. 86) цього Закону набрали чинності з 15.07.2015. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 ч.1 ст.15, ч.4 ст.16, абз.1 ч.2ст46-2, ст.47, ч.1 ст.49, ч.5 ст.50, ч.ч.3, 4, 6 та ч.11 ст. 50-1, ч.3 ст. 51-2, ст.53 щодо класних чинів).

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України (далі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

ч.20 ст.86 Закону України від 14.10.2014 «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, починаючи з 01.01.2015 в Україні:

жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України Про прокуратуру;

законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Суд установив, що Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке:

визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

положення ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ч.2ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України Про прокуратуру, за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.

У цій справі пенсійний орган відмовив позивачу у задоволенні заяви про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Тобто, фактично пенсійний орган погоджується з наявністю у заявника права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Доводи відповідача про те, що після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 (після 13.12.2019) нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13.12.2019 норма ч.20 ст.86 Закону №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Суд враховує, що грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017року, а теперішній розмір пенсії позивача не переглядався внаслідок існування описаних вище законодавчих обмежень.

Протягом усього періоду дії норми ст. 86 Закону №1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Така бездіяльність уряду була предметом розгляду у судах.

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 (справа №826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на Уряд.

Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч. 20 ст.86 Закону України «Про Прокуратуру» та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Проте рішення суду фактично Кабінетом Міністрів України не виконано.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.

Реалізація права позивача на перерахунок пенсії забезпечено саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019.

Твердження Пенсійного органу про той факт, що для реалізації пенсіонерами права на перерахунок пенсії, визначеного ст.86 Закону №1697-VІІ (у редакції, що діє з 13.12.2019), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, Верховним Судом визнано хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.

Крім того, звернуто увагу, що постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

З урахуванням наведених висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 14.09.2020 у зразковій справі № 560/2120/20, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст.86 Закону №1697-VII на підставі довідки Прокуратури у Львівській області від 28.02.2020 №18-737.

Щодо дати, з якої пенсійний орган зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача, Верховний Суд в постанові від 14.09.2020 у зразковій справі № 560/2120/20 звернув увагу, що первинна редакція ч.20 ст.86 Закону №1697 до 13.12.2019 (дата ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом №76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 змінено на речення Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, тобто ці зміни були внесені в текст ст.86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015).

Тому, ч.20 ст. 86 Закону №1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню, починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (01.01.2015 12.12.2019) в Україні з`явилася/набрала чинності норма Закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, суд враховує, що:

перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії;

відповідно до ч.20 ст. 86 Закону №1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частина 20 ст.86 Закону № 1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13.12.2019, а відтак суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019, внаслідок чого позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання останнього вчинити дії по перерахунку пенсії є обґрунтованими.

Щодо аргументу відповідача, викладеного у Рішенні та у відзиві, що після 13.12.2019 жодних підвищень заробітної плати працівникам прокуратури не проводилося, а тому у позивача немає підстав для перерахунку, то суд вважає наголосити на такому.

Відповідно до діючої редакції ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» встановлено залежність розміру пенсії за вислуги років прокурорам, від розміру заробітної плати працюючих на відповідних посадах прокурорах.

Ця залежність пряма, і не пов`язується з прийняттям будь-яких окремих рішень після набрання чинності діючої редакції ч.20 ст.86 Закону. Оскільки, розмір пенсії позивача не враховував підвищення заробітної плати працюючих на відповідних посадах прокурорів в період 2015-2019років, з моменту відновлення дії ч.20 ст.86 Закону у редакції від 14.10.2014, у позивача виникло право на приведення розміру його пенсії, з урахуванням розміру заробітних плат працюючих прокурорів, на теперішній час.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Рішення ГУ ПФУ у Львівській області №2447 від 10.06.2020 є протиправним та підлягає скасуванню. Позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо поновлення порушених прав позивача, то під час розгляду питання здійснення перерахунку у ГУ ПФУ відсутні дискреційні повноваження, оскільки він у цьому випадку не діє на власний розсуд. За наявності підстав для перерахунку пенсії, відповідач зобов`язаний здійснити її перерахунок, а у разі відсутності таких підстав, зобов`язаний відмовити у її перерахунку.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки №18-737вих.-20 від 28.02.2020 також підлягають задоволенню.

Щодо питання розміру пенсії позивача , а саме 90% суми місячного заробітку без обмеження її максимального розміру, суд зазначає наступне.

Спір між позивачем та Головним управлінням ПФУ у Львівській області виник з підстави відмови йому у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зазначає, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.

Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 року за результатами розгляду зразкової справи № 560/2120/20.

За приписами ч. 3 ст. 291 КАС України, суд, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 90% суми місячного заробітку без обмеження її максимального розміру, відмовити.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

За змістом ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на зміст наведених процесуальних норм, КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Оскільки у судовому рішенні чітко визначено порядок і спосіб його виконання, а судове рішення, яке набрало законної сили обов`язкове для виконання, то суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням цього рішення суду.

Щодо зазначеного у прохальній частині позовної заяви про звернення рішення суду до негайного виконання, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Отже, негайно виконуються рішення про присудження пенсії у межах суми стягнення за один місяць, тобто умовою для негайного виконання судового рішення є задоволення вимог позивача про стягнення певної конкретної суми пенсії, з якої можна виокремити її місячний розмір.

Оскільки предметом спору у цій справі є встановлення права позивача на перерахунок пенсії відповідно до Закону України Закону України «Про прокуратуру», тому питання стягнення та визначення твердої суми розміру місячної пенсії судом не досліджувалося, відтак суд не вбачає можливості для звернення рішення суду до негайного виконання.

Суд відмовляє відповідачу в задоволенні клопотання залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині 2 цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, ст.122 Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15.10.2013 № 8-рп/2013, а також на підставі аналізу положень ч.1ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв`язку з положенням ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд вважає, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №646/6250/17 та від 19.06.2018 у справі №646/6250/17.

Відповідно до вимог ч.5ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У зв`язку з вищевикладеним суд зазначає, що позивачем дотримано строк звернення до адміністративного суду.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено 840,80грн. судового збору.

Відтак, належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 420,40грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області(місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.МитрополитаАндрея, 10, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10.06.2020 № 2447 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру» з 13.12.2019 у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 та відповідно до довідки прокуратури Львівської області № 18-737вих.-20 від 28.02.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII в первинній редакції, на підставі довідки Прокуратури Львівської області № 18-737вих.-20 від 28.02.2020 про розмір заробітної плати(грошового забезпечення), з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.МитрополитаАндрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять)грн. 40коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.