Справа № 380/12472/20
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце поживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місце знаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ), в якій просить:

- визнавати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 8893-8993/Б-52/8-1300/20 від 24.12.2020 про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідок №609-05.0-31 від 19.12.2019 та № 202-5.0-31 від 26.02.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця з 01.01.2020 згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

В обґрунтування позову зазначила, що Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі № 380/964/20 за її позовом до Головного управління пенсійного фонду України Львівської області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсії № 6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №8/237/Б-20/11.03-06 від 02.01.2020 про відмову у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 889 - VIII "Про державну службу". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на попередню пенсію, згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, з 01.01.2020 року та здійснити виплату пенсії, з врахуванням виплачених сум. Щодо вимоги про призначення, перерахунок та виплату пенсії відповідно до наданої довідки № 609-05.0-31 від 19.12.2019 та № 202-5.0-31 від 26.02.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, апеляційний суд дійшов висновку про передчасність таких позовних вимог. Однак, в подальшому на звернення позивачки, листом № 8893-8993/Б-52/8-1300/20 від 24.12.2020 відповідач відмовив у перерахунку пенсії із врахуванням вказаних довідок. Вважаючи таку відмову протиправною, та такою, що порушує конституційні права та гарантії на належний соціальний захист, позивачка звернулась з даним позовом, просить задоволити його в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України від 10.12.2015 року № 889 - VIII "Про державну службу" яким не передбачено здійснення перерахунків пенсій державних службовців, а позивачці первинно була призначена пенсія з 07.05.2010 відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ. У зв`язку із тим, що розмір пенсії позивачки виявився меншим за розмір пенсії, розрахований за матеріалами пенсійної справи за нормами Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 було автоматично переведено на пенсію на умовах Закону № 1058. При цьому, пенсіонери в будя-який час можуть звернутись для переведення їх на пенсію за спецзаконом із встановленням розміру пенсії, отримуваного до переведення на пенсію за Законом № 1058. Таким чином, на підставі рішення суду ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та встановлено розмір пенсії, який вона отримувала до переведення на пенсію за Законом № 1058. Відтак, у відповідача відсутні підстави для врахування довідок № 609-05.0-31 від 19.12.2019 та № 202-5.0-31 від 26.02.2020 про складові заробітної плати для переведення на попередю пенсію державного службовця. Окрім того, нормами Закону України від 10.12.2015 року № 889 - VIII "Про державну службу" не передбачено здійснення перерахунків пенсій державних службовців. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 04.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 07.05.2010 отримувала пенсію, яку первинно було обчислено за нормами Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" (далі Закон 3723).

Оскільки, розмір пенсії обчислений згідно із нормами Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( далі Закон № 1058) виходив більший, тому з 01.03.2019 в автоматичному режимі, позивачку за матеріалами пенсійної справи переведено на пенсію за віком за нормами Закону № 1058.

21.12.2019 позивач звернулась до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області та просила перевести її на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, та здійснити призначення, перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії та виплачувати пенсію державного службовця за віком відповідно до наданих довідок 609-05.0-31 та 610-05.0-31 від 19.12.2019.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 02.01.2012 за №8237Б-2011.03-06 позивачці відмовлено в призначенні та перерахунку пенсії Не погоджуючись із відмовою відповідача, ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/964/20 визнано протиправним та скасувано рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсії № 6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області №8237Б-2011.03-06 від 02.01.2020 про відмову у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 889 - VIII "Про державну службу". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити призначення, перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії і виплати пенсію державного службовця за віком відповідно до п. 12 Розділу XI Закону України "Про державну службу" № 889- VIII від 10.12.2015, Закону України №3723 "Про державну службу", відповідно до наданої довідки №609-05.0-31 від 19.12.2019 та довідки №202-5.0-31 від 26.02.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 у даній справі Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у скасовано та прийнятопостанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсії № 6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №8/237/Б-20/11.03-06 від 02.01.2020 про відмову у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 889 - VIII "Про державну службу". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на попередню пенсію, згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, з 01.01.2020 року та здійснити виплату пенсії, з врахуванням виплачених сум.

Відповідач виконав рішення суду та перевів позивачку з 01.01.2020 з пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України № 3723 у раніше призначеному розмірі.

30.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої було додано довідки №609-05.0-31 від 19.12.2019 та №202-5.0-31 від 26.02.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №8893-8993/Б-52/8-1300/20 від 24.12.2020 відмовлено у перерахунку пенсії з тих підстав, що з 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 року № 889 - VIII "Про державну службу". Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» закону 889 втартив чинність Закон 3723, крім статті 37, якою передбачено право державних службовців на призначення пенсії за віком. Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №від 14.029.2016№ 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», визначено право на призначення пенсії державного службовця на умовах Закону 889, якщо до набрання чинності Законом 889 не призначалась пенсія відповідно до Закону 3723, що діяв до 01.05.2016. Проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям Законом 889 не передбачено. А тому правових підстав для перерахунку пенсії немає.

Вважаючи такі дії та відмову відповідача здійснити перерахунок пенсії протиправними, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Cпірні правовідносини регулюються Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (втратив чинність, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015), Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (в редакції чинній, станом на момент виникнення спірних правововідносин), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (в редакції чинній, станом на момент виникнення спірних правововідносин), Порядком призначення пенсій деяким категорій осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 (в редакції чинній, станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 10, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 7323-ХІІ від 16.12.1993.

Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 "Про державну службу" зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 "Про державну службу" лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 899 "Про державну службу", та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 "Про державну службу" вік і страховий стаж.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 нового Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки, розмір пенсії обчислений згідно із норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 виходив більший, тому з 01.03.2019 в автоматичному режимі, позивачку за матеріалами пенсійної справи переведено на пенсію за віком за нормами Закону № 1058.

При цьому, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду підтверджено право позивача на переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону 3723. Таким чином, на час звернення позивачки щодо переведення на пенсію державного службовція, остання перебувала на пенсії за віком, обчисленої відповідно до вимог Закону 1058.

Зважаючи на викладене, не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що позивачка просила здійснити перерарухнок раніше призначеної пенсії державного службовця, оскільки на момент звернення до відповідача позивачка пенсію за віком державного службовця не отримувала.

При цьому виконуючи судове рішення, та перевівши позивачку на пенсію державного службовця відповідно до Закону України № 3723, відповідач встановив їй попередній розмір пенсії, що існував до автоматичного переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058.

Однак, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

У той же час, частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Отже Законом України № 1058, передбачено переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Таким чином, враховуючи, що позивачкою разом із заявою про переведення на інший вид пенсії були подані довідки №609-05.0-31 від 19.12.2019 та №202-5.0-31 від 26.02.2020 про складові заробітної плати державного службовця, відповідачем протиправно не було враховано вказані довідки при переведенні на інший вид пенсії, що зумовило звернення позивачки із заявою про врахування вказаних довідок при обчисленні пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 "Про державну службу", та відповідно і з позовом до суду.

При цьому суд наголошує, що позивачкою подавалась заява про переведення на інший вид пенсії, а не про перерахунок пенсії державного службовця, оскільки на час звернення вона отримувала пенсію на підставі Закону України № 1058.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("Stretch - United Kingdom" №44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Також суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, оформлене листом № 8893-8993/Б-52/8-1300/20 від 24.12.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (місце поживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з урахуванням довідок №609-05.0-31 від 19.12.2019 та № 202-5.0-31 від 26.02.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця з 01.01.2020 року та здійснити виплату пенсії, з врахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) на користь ОСОБА_1 (місце поживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 10.03.2021

Суддя Братичак Уляна Володимирівна