Справа № 640/28982/20
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/8
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року м. Київ № 640/28982/20

за позовомОСОБА_1
до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
провизнання протиправною та скасування постанови
Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправною та скасування постанови Головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтуна В.В. про стягнення виконавчого збору у розмірі 170 758,44 грн. від 16.12.2019 року в межах виконавчого провадження № 57268246.

Ухвалою суду від 11.01.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

15.02.2021 р. до суду надійшов відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2007 р. між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML-006/1778/2007, за умовами якого позивач зобов`язується надати відповідачу кредит в розмірі 82 000 доларів США на придбання нерухомого майна строком до 26.11.2037 р. зі сплатою плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого відсотка в розмірі 3,99% річних та FIDR.

25.03.2009 р. між сторонами було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору № ML-006/1778/2007 від 26.11.2007 р., яким було змінено графік погашення кредитної заборгованості, внесено зміни щодо розміру процентної ставки за користування кредитними котами, а також встановлено порядок дострокового погашення кредитної заборгованості з ініціативи банку.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки від 26.11.2007 року, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати в повному обсязі по борговим зобов`язанням ОСОБА_1 , що виникають з умов кредитного договору.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2017 р. у справі №759/4943/16-ц в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 27.02.2018 р. у вказаній справі позов Публічного акціонерного товариства "ОТБ Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено:

стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за Кредитним договором №ML-006/1778/2007 від 26 листопада 2007 року у розмірі 72 694 (сімдесят дві тисячі шістсот дев`яносто чотири) долари США 13 центів.

стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" судовий збір на загальну суму 30 337 (тридцять тисяч триста тридцять сім) грн. 43 коп. по 15 168 (п`ятнадцять тисяч сто шістдесят вісім) грн. 72 коп. з кожного.

02.10.2018 р. старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57268246 з примусового виконання виконавчого листа від 02.07.2018 р. №759/4943/16 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

16.12.2019 р. старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №57268246 на підставі п. 9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки на адресу відділу надійшла заява стягувача про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення боржником.

Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачено.

Згідно з п. 2 постанови зазначено про те, що постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виділено в окремі виконавчі провадження.

16.12.2019 р. головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про стягнення виконавчого збору, згідно з яким підлягає сплаті ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 7 269, 41 дол. США, що станом на 16.12.2019 р. становить 170 758, 44 грн.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає постанову про стягнення виконавчого збору протиправною та просить її скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що погашення заборгованості за Кредитним договором №ML-006/1778/2007 від 26 листопада 2007 року здійснено позивачем добровільно поза межами виконавчого провадження.

Про винесення оскаржуваної постанови позивач дізнався 17.11.2020 р., під час перевірки інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про арешт майна, оскільки оскаржувану постанову позивач не отримував від органу стягнення.

Обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів з примусового виконання рішення, що відсутнє в даному випадку.

Відповідач - Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що погашення заборгованості за Кредитним договором №ML-006/1778/2007 від 26 листопада 2007 року здійснено позивачем здійснено позивачем після відкриття виконавчого провадження ВП №57268246, вжиття органом стягнення заходів до примусового виконання рішення, зокрема, накладення арешту на майно та кошти боржника.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", чинної станом на момент винесення оскаржуваної постанови, виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, і не обумовлювалося лише випадками фактичного стягнення коштів з боржника.

Щодо направлення постанови про стягнення виконавчого збору на адресу позивача відповідач зазначає, що її скерування підтверджується списком №18 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів згідно з вимогами ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження № 57268246 винесена 16.12.2019 р.

Відповідач посилається на факт її скерування згідно зі списку №18 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 19.12.2019 р., позивач посилається на неотримання вказаної постанови та одержання інформації про її існування лише 17.11.2020 р., після чого 17.11.2020 р. було подано позов до суду.

За відсутності доказів отримання позивачем оскаржуваної постанови до 17.11.2020р. суд не знаходить підстав для висновку про порушення позивачем встановленого строку звернення до суду.

Щодо позовних вимог по суті суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (в редакції станом на 19.12.2019 р.) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Ч. 5 ст. 28 Закону №1404-VIII визначено випадку, коли виконавчий збір не стягається, а згідно з ч. 9 ст. 28 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, ч. 2 ст. 28 Закону №1404-VIII не обумовлювала стягнення виконавчого збору вжиттям органом стягнення конкретних заходів до примусового виконання рішення, тоді як до уваги бралася лише сума, що підлягала стягненню, що кореспондується з положеннями ч. 9 ст. 28 Закону №1404-VIII, згідно з якою добровільно виконаним вважається лише виконання, що мало місце до відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку після відкриття виконавчого провадження органом стягнення вживалися заходи щодо примусового його виконання, зокрема, винесено постанову про арешт майна боржника в межах суми стягнення від 05.11.2018 р.

Згідно з матеріалами справи заява стягувача про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення боржником, і, відповідно, винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №57268246, винесена 16.12.2019 р., більше, ніж через рік після відкриття виконавчого провадження згідно з постановою від 02.10.2018 р.

Тобто, виконання судового рішення відбулося в межах виконавчого провадження, а не добровільно.

Щодо посилання позивача на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 11.03.2020 р. у справі №2540/3203/18 та від 23.04.2020 р. у справі №821/1159/17, суд зазначає наступне.

Згідно зі змістом вказаних постанов предметом їх оцінки була інша редакція ст. 27 Закону №1404-VIII, ніж чинна станом на 19.12.2019 р., а також інші правові ситуації, зокрема, по справі №2540/3203/18 висновки суду стосувалися ситуації, за якої фактичного стягнення заборгованості не відбулося взагалі, а по справі №821/1159/17 спір стосувався визначення розміру виконавчого збору.

За таких обставин суд не знаходить підстав для застосування вказаних правових позицій до спірних правовідносин.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних принципів під час винесення оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 287, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 09.03.2021 р.