Справа № 320/10078/20
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 березня 2021 року

м. Київ

справа № 320/10078/20

адміністративне провадження № К/9901/7488/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Малого підприємства «Вікфіл» (далі - МП «Вікфіл») на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року у справі за позовом МП «Вікфіл» до Міністерства юстиції України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

МП «Вікфіл» звернулося до адміністративного суду з позовом, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №3485/5 від 08 жовтня 2020 року, яким було скасовано реєстраційну дію (запис) від 26 квітня 2019 року № 9008892 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче підприємство "Гетьман" (ідентифікаційний код юридичної особи 31804036);

- скасувати реєстраційну дію (запис) № 050008892 від 08 жовтня 2020 року, вчинені державним реєстратором Лугченко А.Г. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче підприємство "Гетьман" (ідентифікаційний код юридичної особи 31804036) на виконання наказу Міністерства юстиції України № 3485/5 від 08.10.2020;

- поновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію (запис) від 26 квітня 2019 року №9008892 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче підприємство "Гетьман" (ідентифікаційний код юридичної особи 31804036).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року позов задоволено.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 09 лютого 2021 року рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове - про відмову у задоволенні позову.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, МП «Вікфіл», подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 04 березня 2021 року, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

Предметом оскарження в зазначеній справі є наказ Міністерства юстиції України, яким було скасовано реєстраційну дію (запис) проведену державним реєстратором щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман».

Справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Згідно з пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому Верховний Суд вважає, що оскільки спір в даній справі стосується наказу Міністерства юстиції України, яким було скасовано реєстраційну дію (запис) проведену державним реєстратором, а також з огляду на значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, кількість сторін та інших учасників справи - дана справа є малозначною.

Дана справа не є такою, що не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У касаційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не те, що суд не дослідив доказів, які мають значення для правильного вирішення справи. З касаційної скарги не вбачається обставин, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Малого підприємства «Вікфіл» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року у справі за позовом Малого підприємства «Вікфіл» до Міністерства юстиції України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя С.Г. Стеценко