Справа № 520/3683/2020
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 р. Справа № 520/3683/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2020, суддя Сліденко А.В., по справі № 520/3683/2020

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"

до Офісу великих платників податків ДПС

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" (далі АТ "Харківобленерго", позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило скасувати Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 12.12.2019 №.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 12.12.2019 № про нарахування штрафу у сумі 12 471 050,21 грн.

Офіс великих платників податків Державної податкової служби (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не враховано доводи відповідача щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 12 471 050,21 грн за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додатку вартість; з додатку до акту камеральної перевірки та розрахунку до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вбачається хронологія зарахування контролюючим органом у порядку п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що відповідачем проведено камеральну перевірку АТ "Харківобленерго" з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з ПДВ за період 02.08.2019 -31.10.2019, за результатами якої складено акт № 149/28-10-54-06-12/00131954 від 13.11.2019 (т. 1 а.с. 6а-8).

Актом перевірки встановлено затримку сплати АТ "Харківобленерго" узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість за період з 02.08.2019 по 31.10.2019, чим порушено п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

Позивачем подано заперечення на акт перевірки, за результатом розгляду яких контролюючим органом висновки акту перевірки залишені без змін (т. 1 а.с. 13-17).

12.12.2019 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №, яким зобов`язано підприємство сплатити штраф за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання (затримку на 396 календарних днів) з податку на додану вартість в загальному розмірі 12 471 050, 21 грн (т. 1 а.с. 18).

Податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку, в результаті чого залишено без змін (т. 1 а.с. 23-29).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що проведена у даному випадку контролюючим органом зміна призначення проведених платником платежів на виконання рішення суду по справі №820/1291/16 є протиправною.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 36.1-36.3 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (п. 87.1 ст. 87 ПК України).

За правилами п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, Податковим кодексом України встановлений безумовний обов`язок контролюючого органу зараховувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати таких коштів.

При цьому, відповідно до п. 100.1 та п 100.2 ст. 100 ПК України визначено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (п. 126.1 ст. 126 ПК України).

Судовим розглядом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі № 820/1291/16 стягнуто з Акціонерної компанії "Харківобленерго" з рахунків, відкритих у банківських установах на час стягнення коштів, податковий борг у розмірі 46372711,37 грн., що складається з податку на додану вартість в розмірі 34560842,16 грн., податку на прибуток у розмірі 11811869,21 грн.

Одночасно встановлено порядок виконання рішення шляхом: стягнення податку на додану вартість з усіх з рахунків, відкритих у банківських установах на час стягнення коштів, а також з р/р НОМЕР_1 , відкритого у Казначействі України (ел.адм. подат.), МФО 899998 у розмірі 34560842,16 грн. на користь Держаного бюджету України (р/р 30028 , відкритий у Казначействі України (ел.адм. подат.), МФО 899998). стягнення податку на прибуток з усіх з рахунків, відкритих у банківських установах на час стягнення коштів у розмірі 11811869,21 грн. на користь Держаного бюджету України (на р/р 0028, код платежу - 110020100, одержувач - УДКС України у Харківській області, , банк одержувача - УДКС України у Харківській області, МФО 851011).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2016 по справі № 820/1291/16 розстрочено виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/1291/16 щодо стягнення податкового боргу у сумі 46372711,37 грн (34560842,16 грн з податку на додану вартість та 11811869,21 грн з податку на прибуток підприємств) строком на 27 місяців, починаючи з 01.10.2016, зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами у розмірі 1717507,83 грн (1280031,19 грн з податку на додану вартість та 437476,64 грн з податку на прибуток підприємств), останній платіж у розмірі 1717507,79 грн (1280031,22 грн з податку на додану вартість та 437476,57 грн з податку на прибуток підприємств), у період з 01.10.2016 по 31.12.2018.

За період з 02.08.2019 по 31.10.2019 АТ «Харківобленерго» було несвоєчасно сплачено суму у розмірі 62 355 251,70 грн, чим порушено п.57.1, п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

Так, порушення позивачем п.57.1, п.57.3 ст.57 ПК України відбулось внаслідок несвоєчасної сплати суми самостійно визначеного та (або) узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість:

- по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року від 20.07.2018 № , граничний термін сплати зобов`язання 30.07.2018;

- по податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2018 року від 20.08.2018 № , граничний термін сплати зобов`язання 30.08.2018;

- по податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року від 20.09.2018 № , граничний термін сплати зобов`язання 30.09.2018;

- по податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року від 22.10.2018 № , граничний термін сплати зобов`язання 30.10.2018;

- по податковому повідомленню-рішенню від 10.10.2018 № , граничний термін сплати зобов`язання 23.10.2018;

- по податковому повідомленню-рішенню від 28.11.2018 № , граничний термін сплати зобов`язання 12.11.2018;

- по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 28.10.2016 № 820/1291/16, граничний термін сплати зобов`язання 28.08.2018;

- по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 28.10.2016 № 820/1291/16, граничний термін сплати зобов`язання 28.09.2018;

- по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 28.10.2016 № 820/1291/16, граничний термін сплати зобов`язання 29.10.2018

Згідно п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

При цьому, слід вказати, що спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, положеннями Податкового кодексу України визначено обов`язок податкового органу зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов`язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Станом на 02.08.2019 по підприємству лічився борг з ПДВ у сумі 289 771 107,76 грн:

- нарахування по деклараціям, розстрочені суми нарахувань, штрафні санкції за несвоєчасну сплату 253 488 572,26 грн;

- пеня 36 282 535,50 грн.

По інтегрованій картці платника з податку на додану вартість зазначені платежі погасили недоїмку на суму 62 355 251,70 грн.

Доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції про те, що несвоєчасно сплачені розстрочені суми за ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2016 по справі № 820/1291/16 сплачені підприємством згідно платіжних доручень №27544 від 30.08.2018 на суму 1 279 875,40грн; №30246 від 27.09.2018 на суму 1 279 875,40грн; №32548 від 31.10.2018 на суму 1 279 875,40 грн помилково зараховано відповідачем у серпні, вересні, жовтні 2019 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вищевказані платіжні доручення від 30.08.2018, 27.09.2018, 31.10.2018 не свідчать про сплату позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання за перевіряємий період 02.08.2019 по 31.10.2019.

Також колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач повинен був зарахувати сплачену суму у погашення податкового боргу, що виник до 31.08.2016 та неправомірно зарахував сплачені суми у розмірі 62 355 251,70 грн в погашення податкового зобов`язання в т.ч. по деклараціях з ПДВ за червень вересень 2018 року, по податковим повідомленням рішенням та за рішенням суду про розстрочення податкового боргу від 28.10.2016 № 820/1291/16, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що борг з ПДВ у сумі 34 560 842,16 грн. був розстрочений згідно ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2016 по справі 820/1291/16 шляхом виведення з карток особового рахунку АТ "Харківобленерго" та щомісячного відображення в картках особового рахунку і сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами у розмірі 1 280 031,22 грн строком на 27 місяців, у період з 01.10.2016 по 31.12.2018.

Після надання судом розстрочення боргу по справі №820/1291/16 Харківським управлінням Офісу ВПП ДФС було внесено відповідні дані до інформаційної системи ДФС та у відповідності до вимог Наказу Міністерства Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. № 422 грошові зобов`язання, по яким надано розстрочення, було зменшено у жовтні 2016 року, нарахування платежу здійснюється щомісячно відповідно до графіку погашення сум розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань (податкового боргу).

Колегія суддів зазначає, що розстрочення сплати податкового боргу, тобто перенесення строків сплати платником податків його узгоджених грошових зобов`язань, може відбуватися як за рішенням контролюючого органу, так і за судовим рішенням. Фактично при розстроченні сплати податкового боргу відбувається перенесення строку виконання платником податків податкового обов`язку.

Погашення ж суми розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) здійснюється у загальному порядку погашення згідно з черговістю виникнення.

Таким чином, при розстроченні сплати податкових зобов`язань відбувається зміна граничних термінів сплати відповідних сум і, як наслідок, встановленим строком сплати таких сум зобов`язань є саме строк, визначений рішенням про розстрочення, а тому Офіс ВПП правомірно направив кошти, сплачені позивачем на погашення зобов`язань згідно із черговістю настання строків сплати узгоджених грошових зобов`язань платника податків.

Таким чином, платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу за порушення строку сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, передбаченого ст. 126 Податкового кодексу України, в залежності від кількості днів затримки сплати узгодженої суми грошових зобов`язань з дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, і до дня укладання договору про розстрочення податкового боргу.

Нарахування штрафів здійснюється у день сплати розстроченої суми податкового боргу на суму фактичної сплати.

Стосовно доводів позивача щодо часу виникнення податкового боргу колегія суддів зазначає що, при розстроченні сплати податкових зобов`язань відбувається зміна граничних термінів сплати відповідних сум і, як наслідок, встановленим строком сплати таких сум зобов`язань є саме строк, визначений рішенням про розстрочення, а тому податковий орган правомірно направив кошти, сплачені позивачем на погашення зобов`язань згідно із черговістю настання строків сплати узгоджених грошових зобов`язань платника податків.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що затримка по сплаті узгоджених сум грошового зобов`язання позивача у даному випадку складає більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, з огляду на що застосована до позивача сума штрафу у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу відповідає вимогам Податкового кодексу України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 12.12.2019 №.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє обґрунтоване підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - задовольнити

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 по справі № 520/3683/2020 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства "Харківобленерго" - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов І.С. Чалий
Постанова складена в повному обсязі 11.03.21.