Справа № 308/8182/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 308/8182/20 пров. № А/857/1269/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Кушнерика М.П.

з участю секретаря судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2020 року (суддя першої інстанції Крегул М.М., м. Ужгород, повний текст складено 24.11.2020),-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0349/30500/20 від 04.08.2020.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 . В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що висновки суду суперечать як фактичним обставинам справи, так і нормам матеріального права. Вважає, що посилання суду на приписи пункту 1 частини 1, частини 5 статті 266, частини 1 статті 293 МК є безпідставним, оскільки з урахуванням договору по наданню послуг з декларування 438Г від 7 лютого 2020 року між ПП «ІНТЕГРАЛ» та ОСОБА_2 він є агентом з митного оформлення із повноваженнями, визначеними у статті 418 МК. Посилання суду на приписи частини 2 статті 266 МК та пункт 3.9 Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур від 18.05.1973 (дата набуття чинності для України 15.09.2011) також безпідставні, оскільки 10 лютого 2020 року посадовими особами Митниці було здійснено пропуск вказаного ТЗ за МД № UA305110/2020/001934 та складено акт митного огляду UA305200/2020/000450, в якому зазначений рік виробництва 2011 і проставлено відмітку про те, що порушень не виявлено, а шляхом огляду транспортних засобів, які призначені для використання у Європі, рік виробництва визначити не можливо. При заявленні митної вартості транспортних засобів було надано митному органу електронну митну декларацію за внутрішнім № 48916, оригінали свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Данії від 05.09.2013 № 11444446, рахунок 46957 від 07.02.2020 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.02.2020 № UA305200/2020/000451, товаросупровідні документи, у яких рік випуску автомобіля зазначено « 2011».

Апелянт стверджує, що жодними нормативними актами не передбачено обов`язок декларанта перевіряти дані, що зазначені в товаро-супровідних документах, при заповненні митних декларацій.

На підтвердження відсутності умислу позивача та відсутності в його діях складу правопорушення вказує, що до цього часу жоден працівник митниці, задіяний у пропуску і оформленні спірного транспорту не притягнутий до відповідальності, жодних змін у митну декларацію UA305110/20120/002102 від 12.02.2020 не внесено, а власнику транспортного засобу ОСОБА_2 не виписано податкового повідомлення на сплату різниці митних платежів.

За результатами апеляційного розгляду просить скасувати оскаржене рішення суду від 19 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги та надав пояснення, аналогічні викладеним в ній. Представник відповідача Бобіта В.І. заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.02.2020 на митному посту «Виноградів» Закарпатської митниці Держмитслужби агентом з митного оформлення від ПП «Інтеграл» декларантом ОСОБА_1 , що діяв на підставі договору про надання митно-брокерських послуг від 07.02.2020 №438Г, укладеного з громадянином України ОСОБА_2 , до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці Держмитслужби шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 ДЕ №UA305110/2020/002102 та товаросупровідні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 05.09.2013, рахунок № 46957 від 07.02.2020, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA305200/2020/000451 від 10.02.2020, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспорту UA.008.0013538-20 від 12.02.2020, копію митної декларації країни відправлення 20DK00470022C1C3D4 від 07.02.2020.

Згідно із графами 31 та 33 МД №UA305110/2020/002102 до митного оформлення було заявлено товар «Автомобіль легковий, призначений для перевезення людей по дорогах загального користування, марки SKODA, модель SUPERB, номер кузова НОМЕР_2 , бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2011, модельний рік виготовлення 2011, 5 місць, включаючи місце водія, тип кузова універсал, тип двигуна дизельний, об`єм двигуна 1598 см3, номер двигуна НОМЕР_3 , потужність 77 KW, колісна формула 4x2 1 шт. Колір - чорний.», код УКТ ЗЕД .

За вказаний транспортний засіб були нараховані та сплачені митні платежі у сумі 59660,80 грн (мито (5,5%) 6002,92 грн, акцизний податок (600Є/1000см3) 25523,74 грн, податок на додану вартість 28134,14 грн.).

У подальшому митним органом вході проведення перевірки отримано інформацію від офіційного представника «SKODA» в Україні ТзОВ «Закарпат-Авто», що фактична дата виготовлення ТЗ марки «SKODA SUPERB» номер кузова НОМЕР_2 - « 11.12.2010 року».

Отже, відповідач дійшов висновку про заявлення ОСОБА_1 у митній декларації №UA305110/2020/002102 неправдивих відомостей щодо року виготовлення вказаного транспортного засобу, що призвело до зменшення митних платежів на суму 3828,55 грн.

04 серпня 2020 року в.о. начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Богаш О.Я. прийняв оспорювану постанову № 0349/30500/20, якою визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 МК, та наклав на нього штраф у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів 11485,65 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що декларант ОСОБА_1 повинен був вжити заходів для з`ясування відомостей саме щодо року випуску, а не року первинної реєстрації транспортного засобу, щодо якого подається декларація. Митний орган отримав інформацію від офіційного представника «Skoda» в Україні «Закарпат-Авто», що фактична дата виробництва автомобіля марки Skoda, модель Superb, номер кузова НОМЕР_2 становить 11.12.2010 рік, а не 2011 рік, як про це зазначив позивач ОСОБА_1 у декларації ЕМД №UA305110/2020/002102. Доказів на спростування невідповідності висновків митного органу фактичним обставинам справи, позивач не надав. Відтак, позивачем у митній декларації №UA305110/2020/002102 було заявлено неправдиві відомості щодо року випуску вказаного вище транспортного засобу, що і призвело до зменшення нарахування обов`язкових платежів. Отже, оскаржувана постанова прийнята уповноваженим суб`єктом, з дотриманням процедури, стягнення накладено в межах санкції статті, за якою особу визнаною винною.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 248 МК митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Частиною 2 статті 264 МК передбачено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно із частиною 8 статті 264 МК з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 статті 458 МК встановлено що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, а саме протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Приписами статті 485 МК встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції у тому, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК, передбачає вчинення особою умисних цілеспрямованих дій з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Відповідно до частини 1 статті 487 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, для притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 МК, необхідно встановити вчинення ним активних дій з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом повідомлення митному органу неправдивих відомостей, а отже наявність у особи умислу на вчинення таких протиправних дій.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується контролюючим органом, у документах, що були у розпорядженні ОСОБА_1 та надані уповноваженим особам Закарпатської митниці Держмитслужби під час митного оформлення транспортного засобу, рік виготовлення автомобіля було вказано « 2011». Доказів того, що у розпорядженні позивача на час подання митної декларації №UA305110/2020/002102 були відомості щодо іншого року виготовлення вказаного транспортного засобу у матеріалах справи немає.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що жодним нормативним актом не передбачено обов`язок декларанта перевіряти дані, що зазначені в товаро-супровідних документах при заповненні митних декларацій.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Хоча ця справа стосується податкового спору, однак, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Одночасно апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відтак, відповідачем не було доведено того, що під час оформлення спірного транспортного засобу ОСОБА_1 , вказуючи рік його виготовлення, діяв недобросовісно, з умислом щодо заявлення неправдивих відомостей з метою заниження митної вартості імпортованого автомобіля.

Таким чином, висновки відповідача про наявність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого статтею 485 МК, є необґрунтованими, що свідчить про протиправність оспорюваної постанови від 04 серпня 2020 року у справі про порушення митних правил №0349/30500/20.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити і скасувати рішення суду з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги було задоволено, на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору: при поданні позову в розмірі 420,40 грн., при поданні апеляційної скарги 630,60 грн.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Закарпатської митниці Держмитслужби від 04 серпня 2020 року у справі про порушення митних правил №0349/30500/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та закрити провадження у справі про порушення митних правил.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці Держмитслужби (, 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 220) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 630 (шістсот тридцять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
М. П. Кушнерик