Справа № 320/4807/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року № 320/4807/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Державної податкової служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.05.2020 №;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області здійснити перерахунок податкової знижки за 2019 рік із включенням до складу податкової знижки суми фактично здійснених протягом 2019 року витрат у розмірі 3131,34 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що нею були здійсненні витрати на навчання доньки протягом звітного 2019 року, тому позивач має право на податкову знижку на суму коштів сплачених на користь закладу освіти протягом звітного податкового року. Стверджує, що сплачена сума на користь Національного університету ім.. М.П. Драгоманова за навчання доньки позивача ОСОБА_2 , за січень-грудень 2019 року підлягає включенню відповідачем до податкової знижки саме за 2019 рік. Вважає, що дії та оскаржуване рішення відповідача є протиправними, оскільки відповідачем не була врахована податкова знижка на суму 3131,34 грн., а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.05.2020 № підлягає скасуванню.

На думку позивача, для відновлення її законних прав та інтересів, слід зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області здійснити перерахунок податкової знижки за 2019 рік із включенням до складу податкової знижки суми фактично здійснених протягом 2019 року витрат у розмірі 3131,34 грн.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечує. Зазначив, що оскаржуване рішення є правомірним та таким, що прийняте відповідно до норм чинного законодавства. Вказав, що за результатами камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік встановлено, що у громадянки ОСОБА_1 відсутні законодавчі підстави для включення до податкової знижки суми витрат, сплачених за навчання на користь вітчизняних закладів освіти, оскільки відповідно до квитанцій від 08.01.2019, 06.02.2019, 05.03.2019, 03.04.2019, 10.05.2019, 03.06.2019, 07.10.2019, 09.09.2019, 07.11.2019, 09.12.2019, фактичні витрати не понесенні безпосередньо платником податку, який звертається.

Позивач про час, дату та місце судового засідання належним чином повідомлений, у судові засідання не з`явився та/чи явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив. Проте, позивач до суду 21.07.2020, 31.08.2020, 22.09.2020, 08.10.2020 надіслав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач про час, дату та місце судового засідання належним чином повідомлений, у судові засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Протокольною ухвалою від 22.10.2020, керуючись ч.3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з фізичних осіб Ірпінського управління ГУ ДПС у Київській області Кримівською О.П. проведено камеральну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань подання декларації про майновий стан про доходи за 2019 рік.

За результатами вказаної камеральної перевірки своєчасності подання податкової декларації про майновий стан і доходи (про виявлення помилок (порушень) від 19.03.2020 №000950/10-36-56-05/ НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки), встановлено, що у ОСОБА_1 відсутні законодавчі підстави для включення до податкової знижки суми витрат, сплачених за навчання на користь вітчизняних закладів освіти, оскільки відповідно до квитанцій від 08.01.2019, 06.02.2019, 05.03.2019, 03.04.2019, 10.05.2019, 03.06.2019, 07.10.2019, 09.09.2019, 07.11.2019, 09.12.2019, фактичні витрати не понесенні безпосередньо платником податку, який звертається.

Позивач не погоджуючись з висновками викладеними у Акті перевірки, надіслав 21.04.2020 до Головного управління ДПС у Київській області заперечення на Акт перевірки разом з додатками, а саме з оригіналами листів АТ КБ «Приватбанк» від 29.02.2020 №20.1.0.0.0/7-202020229/67, №20.1.0.0.0/7-202020229/61, №20.1.0.0.0/7-202020229/64, №20.1.0.0.0/7-202020229/63, №20.1.0.0.0/7-202020229/62, №20.1.0.0.0/7-202020229/65, №20.1.0.0.0/7-202020229/66, №20.1.0.0.0/7-202020229/68, №20.1.0.0.0/7-202020229/70, №20.1.0.0.0/7-202020229/69, у яких, зокрема зазначено, що у зв`язку з невірно вказаними реквізитами платника було вказано ОСОБА_2 , замість вірного платника - ОСОБА_1 .

В подальшому, за результатами розгляду заперечень позивача, ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення від 06.05.2020 №14955/1/10-36-33-01, яким Акт перевірки залишено без змін.

Надалі, на підставі Акту перевірки ГУ ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.05.2020 на суму 3131,34 грн., у зв`язку з порушенням позивачем пп.14.1.170 п. 14.1 ст. 14, пп.166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України, а саме збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування».

Не погоджуючись із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп.14.1.170 п.14.1 ст.14 ПК України податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пп. «а» п.30.9 ст.30 ПК України податкова пільга надається шляхом податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору.

Порядок адміністрування податку на доходи фізичних осіб встановлений розділом ІV ПК України.

Статтею 162 ПК України передбачено, що платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно з пп.166.1.1 п.166.1 ст.166 ПК України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

Відповідно до пп.166.1.2 п.166.1 ст.166 ПК України підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

До податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання) (пп.166.2.1 п.166.2 ст.166 ПК України).

Перелік витрат, дозволених до включення до податкової знижки, встановлений п.166.3 ст.166 ПК України.

Згідно пп.166.3.3 п.166.3 ст.166 ПК України платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень п.164.6 ст.164 Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати, як суму коштів, сплачених платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості здобуття середньої професійної або вищої освіти такого платника податку та/або члена його сім`ї першого ступеня споріднення, який не одержує заробітної плати. Така сума не може перевищувати розміру доходу, визначеного в абзаці першому підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, в розрахунку на кожну особу, яка навчається, за кожний повний або неповний місяць навчання протягом звітного податкового року.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для отримання податкової знижки платник податків має понести витрати протягом звітного податкового року на користь закладів освіти та сума витрат не може перевищувати розміру доходу, за кожний повний або неповний місяць навчання протягом звітного податкового року.

Підпунктом 169.4.1 п. 169.4 ст. 169 ПК України передбачено, що податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Пунктом 166.4 ст. 166 ПК України встановлені обмеження права на нарахування податкової знижки.

Згідно з п.166.4 ст.166 ПК України податкова знижка може бути надана виключно резиденту, який має реєстраційний номер облікової картки платника податку, а так само резиденту - фізичній особі, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомила про це відповідний контролюючий орган і має про це відмітку у паспорті.

Загальна сума податкової знижки, нарахована платнику податку в звітному податковому році, не може перевищувати суми річного загального оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого як заробітна плата, зменшена з урахуванням положень п. 164.6 ст. 164 цього Кодексу.

Якщо платник податку до кінця податкового року, наступного за звітним не скористався правом на нарахування податкової знижки за наслідками звітного податкового року, таке право на наступні податкові роки не переноситься.

Пунктами 179.1, 179.5 ст. 179 ПК України установлено, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п.179.8 ст.179 ПК України сума, що має бути повернена платнику податку, зараховується на його банківський рахунок, відкритий у будь-якому комерційному банку, або надсилається поштовим переказом на адресу, зазначену в декларації, протягом 60 календарних днів після надходження такої податкової декларації.

Членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім`ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення (пп. 14.1.263 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Однак, пп. 166.4.3 п. 166.4 ст. 166 ПК України визначені обмеження щодо отримання податкової знижки, а саме: платник податку має право скористатись податковою знижкою до кінця податкового року, наступного за звітним. У разі, якщо платник не скористався правом на нарахування податкової знижки за наслідками звітного податкового року, таке право на наступні податкові роки не переноситься.

Судом установлено, що позивач звертався до Головного управління ДПС у Київській області із заявами про надання податкової знижки за платне навчання її дочки у 2019 році та подавала необхідний пакет документів: податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік; копію паспорта та реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 , копію довідки про доходи і утриманий податок за 2019 рік; копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копії квитанцій про оплату за навчання від 08.01.2019, 03.04.2019, 05.03.2019, 06.02.2019, 10.05.2019, 03.06.2019, 07.10.2019, 09.09.2019, 09.12.2019, 07.11.2019; копія паспорта та реєстраційного номера облікової картки ОСОБА_2 ; копія довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 ; довідка про реквізити банківського рахунку; копію Договору з навчальним закладом.

Однак відповідачем було прийнято рішення про відмову у податковій знижці у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 відсутні законодавчі підстави для включення до податкової знижки суми витрат, сплачених за навчання на користь вітчизняних закладів освіти, оскільки, відповідно до квитанцій: від 08.01.2019, 03.04.2019, 05.03.2019, 06.02.2019, 10.05.2019, 03.06.2019, 07.10.2019, 09.09.2019, 09.12.2019, 07.11.2019, фактичні витрати не понесені безпосередньо платником податку, який звертається.

Судом встановлено, що 30.08.2016 між Національним університетом іменні М.П. Драгоманова, як навчальним закладом, та ОСОБА_1 , як замовником, укладено Договір про надання освітніх послуг №041, згідно якого навчальний заклад бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання ОСОБА_2 , строком надання послуг з 2016 по 2020 рік.

Пунктом 5.3 даного Договору сторони встановили, що плата за навчання ОСОБА_2 , а саме за 3-4 курс складає 17400,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 здійснила оплату за навчання своєї доньки ОСОБА_2 , дане підтверджується квитанціями від 08.01.2019, 03.04.2019, 05.03.2019, 06.02.2019, 10.05.2019, 03.06.2019, 07.10.2019, 09.09.2019, 09.12.2019, 07.11.2019.

Крім того, в матеріалах справи наявні листи АТ КБ «Приватбанк» від 29.02.2020 №20.1.0.0.0/7-202020229/67, №20.1.0.0.0/7-202020229/61, №20.1.0.0.0/7-202020229/64, №20.1.0.0.0/7-202020229/63, №20.1.0.0.0/7-202020229/62, №20.1.0.0.0/7-202020229/65, №20.1.0.0.0/7-202020229/66, №20.1.0.0.0/7-202020229/68, №20.1.0.0.0/7-202020229/70, №20.1.0.0.0/7-202020229/69, у яких, зокрема зазначено, що у зв`язку з невірно вказаними реквізитами платника у квитанціях: від 08.01.2019, 03.04.2019, 05.03.2019, 06.02.2019, 10.05.2019, 03.06.2019, 07.10.2019, 09.09.2019, 09.12.2019, 07.11.2019 було вказано ОСОБА_2 , замість вірного платника - ОСОБА_1 .

Також, судом встановлено, що вище казанні листи АТ КБ «Приватбанк» були наданні позивачем разом із запереченнями на Акт перевірки Головному управлінню ДПС у Київській області. Проте, відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення, вони враховані не були.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з висновком відповідача щодо відсутності у позивача, права скористатися вищезазначеною податковою знижкою і, відповідно, відсутності у податкового органу обов`язку виконувати положення п. 179.8 ст. 179 ПК України, а відтак - приходить до висновку про наявність правових підстав для надання податкової знижки позивачу.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області здійснити перерахунок податкової знижки за 2019 рік із включенням до складу податкової знижки суми фактично здійснених протягом 2019 року витрат у розмірі 3131,34 грн., суд зазначає таке.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (далі-також «Рекомендація R (80)22), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. (Рекомендація Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.).

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень-єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області здійснити перерахунок податкової знижки за 2019 рік із включенням до складу податкової знижки суми фактично здійснених протягом 2019 року витрат у розмірі 3131,34 грн., не є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача, не виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому підлягають задоволені.

Таке рішення суд приймає з урахуванням того, що єдиною підставою для відмови позивачу у наданні знижки податковий орган зазначив, що фактичні витрати ОСОБА_1 не понесенні безпосередньо, як платником податку, який звертався. При цьому, як встановив суд, позивачем здійснювалась оплата за навчання її доньки ОСОБА_2 безпосередньо позивачем. Відтак, у відповідача відсутній вибір між декількома правомірними варіантами поведінки, оскільки правомірним є один можливий, - надання податкової знижки на навчання.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Таким чином, виходячи з аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (квитанція від 28.05.2020 №73), відтак на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.05.2020 №.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області здійснити перерахунок податкової знижки за 2019 рік із включенням до складу податкової знижки суми фактично здійснених протягом 2019 року витрат у розмірі 3131 (три тисячі тридцять одна) грн. 34 коп.

4. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.