Справа № 638/18163/20
Суддя: Цвіра Д. М.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/133/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Цвіри Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Варданян К.Г.,

представника позивача Черновола С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Представник позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН №3539661 від 10.12.2020 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 10.12.2020 автомобіль Toyota Land Cruiser Prado р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками УПП в Харківської області. Зупинку здійснено екіпажем патрульної поліції, до складу якого входив, зокрема, працівник УПП в Харківській області молодший лейтенант поліції Карелін В.Л., який в подальшому здійснював процесуальні дії, підсумком яких стало складення постанови про накладення на водія адміністративного стягнення.

Як повідомив працівник поліції, підставою зупинки став нібито перетин автомобілем під керуванням ОСОБА_1 перехрестя вул. Валентинівська та вул. Гв. Широнінців на заборонний жовтий сигнал світлофору. В якості доказу вчинення адміністративного правопорушення працівником поліції було запропоновано переглянути запис його службового нагрудного відеореєстратора, формат екрану якого об`єктивно не спроможний дати повне уявлення про дорожню обстановку за конкретних обставин і, відповідно, про обґрунтованість висновку щодо наявності факту порушення ПДР та належних підстав для зупинки автомобіля працівниками поліції.

ОСОБА_1 висловив сумнів у обґрунтованості висновків працівника поліції і не погодився наявністю у власних діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 запропонував пересвідчитися в наявності чи відсутності факту порушення правил дорожнього руху в його діях шляхом перегляду відповідного запису відео реєстратора, встановленого в автомобілі, тобто на пристрої, що з набагато більшою роздільною здатністю і деталізацією здійснює відеофіксацію подій навколо авто, але ця пропозиція була відхилена поліцейським.

Працівник поліції наполіг на власній оцінці подій і затребував надати йому документи на право управління автомобілем (посвідчення водія) та документи на керований ним транспортний засіб.

На дану вимогу працівника поліції, ОСОБА_1 надав реєстраційні документи на транспортний засіб та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 разом з паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 на своє ім`я.

Відсутність при ньому водійського посвідчення ОСОБА_1 пояснив тим, що 12.12.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода з його участю, за фактом якої, серед іншого, працівниками поліції складався протокол про вчинення адміністративного правопорушення ДПР18 №371245 за ч. 1 ст. 124 КУпАП і вилучалося водійське посвідчення ОСОБА_1 , яке наразі знаходиться в Управлінні патрульної поліції в Харківській області. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що питання визначення провини учасників згаданої ДТП нині вирішується судом і рішення у даній справі судом ще не прийнято: станом на 10.12.2020 справа № 638/470/20 за адміністративним протоколом ДПР18 №371245 за ч. 1 ст. 124 КУпАП перебуває в стані розгляду Дзержинським районним судом міста Харкова, а тривалий час розгляду справи спровоковано зловживанням процесуальними правами іншим учасником ДТП.

В подальшому саме факт відсутності при водієві водійського посвідчення, а не факт нібито проїзду перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофора став підставою для накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Не приймаючи до уваги зауваження та пояснення ОСОБА_1 , не вчинивши належних дій задля всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин даної справи, не надавши їм об`єктивної оцінки, інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області молодший лейтенант поліції Карелін В.Л. виніс оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення.

В зазначеній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №35л9661 від 10.12.2020, молодший лейтенант поліції Карелін В.Л. вказав, що ОСОБА_1 «…перебуваючи за адресою м. Харків вул. Валентинівська, б. №29-6, керуючи транспортним засобам, здійснив рух на заборонний жовтий сигнал світлофору та не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії... », на підставі чого постановив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При винесенні оскаржуваної постанови представником влади, уповноваженим здійснювати функції владного урядування не виконано вимог ст.ст. 245, 251, 268, 278, 279, 280, 283 КУпАП, натомість інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області молодшим лейтенантом поліції Кареліним В.Л. вказаних вимог законодавства дотримано не було.

Інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області молодший лейтенант поліції Карелін В.Л. здійснив зупинку транспортний засіб та витребував у водія документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, без достатніх та належних підстав на те.

В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, підтвердив, що тимчасовий дозвіл Серії ПК № 30600 на право керування транспортним засобом видано ОСОБА_1 12.12.2019 та те, що ОСОБА_1 ознайомлений з приміткою на тимчасовому дозволі, відповідно до якої: «Термін дії тимчасового дозволу відповідно до вимог статті 256-1 КУпАП не перевищує тримісячного терміну з часу тимчасового вилучення посвідчення водія». Представник кілька разів наголошував, що з провини суду розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 124 КУпАП затягується та що позивачем було пред`явлено патрульному тимчасовий дозвіл, а те що у дозволу закінчився термін дії, то це не провина позивача.

Представник відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне та обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Як вбачається із постанови серії ЕАН №3539661, винесеної молодшим лейтенантом поліції УПП в Харківській області Кареліним В.Л., 10.12.2020 року о 14.41 год. в м. Харкові по вул. Валентинівській, 29Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора та не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 2.4 «а» Правил дорожнього руху України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. В пункті 2.1 «а» Правил дорожнього руху України зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Факт порушення позивачем пункту 2.1 «а» ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, підтверджується постановою серії ЕАН №3539661 від 10.12.2020 та наявною в матеріалах справи копії тимчасового дозволу.

Щодо посилання позивача на те, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки, то слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частинами 2 та 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених ч. ч. 1, 2 цієї статті, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП та у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №536/583/17.

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а відтак не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 126, ст. 247, ст. 251, ст. 258, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.М.Цвіра