Справа № 380/11156/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючий суддя Коморний О.І.

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

за участю:

представника позивача Авдєєнко В.В.

представника відповідача Куля Є.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень Галицької митниці Держмитслужби.

Обставини справи:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій містяться вимоги:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №176/7.4-19/209000 від 13.11.2020 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №177/7.4-19/209000 від 13.11.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через декларанта ТОВ «КЛУБ ПРОЕКТ» за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA209190/2018/004734 від 21.02.2018 ввезено на територію України товар - легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ CLS 250 D, vin № НОМЕР_1 . У вказаній декларації зазначено: країна відправлення: Польща (графа 16), код УКТ ЗЕД (графа 33), ціна товару : 20 000,00 Євро (графа 42). При митному оформленні вказаного товару позивачем сплачені наступні митні платежі: мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться га територію України фізичними особами (вид платежу - 121) - 66 816,03 грн., акцизний податок (вид платежу - 185) - 23 411,03 грн., податок на додану вартість (вид платежу - 128) - 151 677,47 грн. До вищевказаної декларації додавалися супровідні документи, зокрема рахунок фактура (інвойс) №37К702/2018, в якому вказано продавцем Global Trust Project Sp.z.o.o., вартість транспортного засобу - 20 000,00 Євро. Зазначає, що Галицькою митницею Держмитслужби на підставі ст.345 п.2 ч. 2 ст. 351 МК України та Наказу №539 від 24.09.2020 проведено документальну невиїзну перевірку з дотримання вимог законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товару за митною декларацією № UA209190/2018/004734 від 21.02.2018. За результатами перевірки складено акт №92/7.4-19/ НОМЕР_2 від 21.10.2020, відповідно до якого виявлено порушення позивачем вимог п. 2 ч. 2 ст. 52, п.1,5 ч. 8 ст. 257, п.1 ч. 1 ст. 279 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита за МД від 21.02.2018 № UA209190/2018/004734 в сумі 44328,79 грн. пункту п. 187.8 ст. 187, п. 190.1, ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 97523,34 грн. Вказує, що на думку відповідача вартість транспортного засобу є вищою ніж зазначена в поданих до митного оформлення в Україні товарно-супровідних документах, внаслідок чого 13.11.2020 Галицькою митницею Держмитслужби прийнято податкові повідомлення-рішення №176/7.4-19/209000, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби у сумі 55410,99 грн. (з них 44328,79 грн. основний платіж та 11082,20 грн. штрафні санкції) та №177/7.4-19/209000, яким збільшено грошове зобов`язання зі сплати ПДВ із ввезених на митну територію України товарів у сумі 121904,18 грн. (з них 97523,34 грн. основний платіж та 24380,84 грн. штрафні санкції). Позивач не визнає та заперечує факт заниження митних платежів (ввізного мита та податку на додану вартість) під час завезення автомобіля MERCEDES-BENZ CLS 250 D, vin № НОМЕР_3 2017 року випуску на митну територію України. Вказує, що під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу зі сплатою обов`язкових платежів та виконано митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур. Самостійне визначення митницею розміру митних платежів на підставі документів отриманих від третіх осіб, щодо яких відсутні відомості про завершення митних процедур на час проведення документальної перевірки не відповідає положенням МК України. Зазначає, що отримана відповідачем інформація стосується іншого зовнішньоекономічного контракту за яким позивач не є стороною. Позивач не є покупцем вказаного автомобіля у Mercedes-Benz. Інформація контролюючого органу стосується невідомої особи, яка не ввозила транспортний засіб на митну територію України. Докази того, що позивач причетний до оформлення експортної декларації і доданих до неї рахунків виписаних на іншу особі контролюючим органом не надано. Позивач стверджує, що автомобіль придбано у юридичної особи - Global Trust Project Sp.z.o.o., згідно інвойсу №37К/02/2018 від 20.02.2018, такий був ввезений на територію України та були здійснені всі митні формальності. При митному оформленні вказаного транспортного засобу рішення про коригування митної вартості митними органами не приймалися, додаткові дослідження поданих декларантом документів митними органами не проводилися. Позивачу невідомо про іншу вартість транспортного засобу. Придбання автомобіля MERCEDES-BENZ CLS 250 D позивачем за ціною саме 20 000,00 Євро підтверджується доданими доказами. Під час митного оформлення у позивача були наявні лише пред`явлені супровідні документи. Копії документів, які взяті до уваги відповідачем при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у позивача відсутні. На переконання позивача, взяття відповідачем до уваги листа митного органу іншої держави є недостатнім для прийняття рішення про коригування шляхом збільшення грошових зобов`язань на суму зазначену у такому листі. Позивач зазначає, що висновки відповідача фактично здійснені лише на підставі припущення про фіктивність поданих позивачем документів, що стосуються вартості розмитненого транспортного засобу. Однак відповідач не встановив такого факту. Позивач вважає, що у митного органу не було достатніх правових підстав для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою від 02.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача 30.12.2020 надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечує повністю, вважає вимоги необґрунтованими та безпідставними. Зазначає, що згідно з пунктом 2 частина 2 статті 351 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (із змінами та доповненнями) відповідно до наказу Галицької митниці Держмитслужби від 24.09.2020 № 539 проведена документальна невиїзна перевірка громадянина України ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 21.02.2018 №UA209190/2018/004734. Вказує, що перевіркою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 21.02.2018 №UA209190/2018/004734 встановлено що, Громадянином України ОСОБА_1 для митного оформлення транспортного засобу "MERCEDES-BENZ, модель: CLS 250d, номер кузова: НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2017" за МД від 21.02.2018 №UA209190/2018/004734 до поданих товаросупровідних документів надано свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 11.01.2017 (країна реєстрації Німеччина), інвойс №37К/02/2018 від 20.02.2018 виданий продавцем польською компанією "Global Trust Project Sp.z.o.o." (37-500, Jaroslaw, Polska, ul. Poniatowskiego,49) покупцю Ruslan Slutskyy (Personal nr:, Ukraine 79000, Lviv, Kharkivska str. 38/5), де фактурна вартість даного автомобіля становила 20000,00 Євро. Зазначає, що Державною фіскальною службою України листом від 14.11.2019 №35406/7/99-99-19-02-02-17 на адресу Львівської митниці ДФС надіслано відповідь митної адміністрації Республіки Польща від 05.10.2018 №0201-ІСР.541.1361.2018.ВМ якою повідомлено, що контрагента ОСОБА_2 не було зафіксовано, а інвойс №37К/02/2018 від 20.02.2018 компанією "Global Trust Project Sp.z.o.o." не видавався. Крім того повідомлено, що митне оформлення автомобіля MERCEDES-BENZ, CLS 250d (VIN: НОМЕР_1 , 2017 рік випуску) на території Республіки Польща не здійснювалось. За результатами відповіді митної адміністрації Республіки Польща, митницею направлено запит до митних органів Федеративної Республіки Німеччини щодо перевірки законності ввезення в Україну транспортного засобу MERCEDES-BENZ, CLS 250d (VIN: НОМЕР_1 ) на адресу ОСОБА_1 . У подальшому Державною фіскальною службою України листом від 05.11.2019 №30618/7/99-99-20-02-01-17 на адресу Львівської митниці ДФС надіслано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 12.09.2019 № Z 4663-2019.UA.800066 - DVIII.A.22, щодо законності ввезення в Україну транспортного засобу (MERCEDES-BENZ, модель CLS 250d, номер кузова НОМЕР_4 ) на адресу ОСОБА_1 та надано завірену копію експортної декларації EX/Z MRN 18DE32E9, рахунок компанії Daimler AG (Mercedesstrasse 137, 70327 Struttgart) від 13.02.2018 №. За результатами опрацювання відповідей митних органів Республіки Польща (від 05.10.2018 №0201-ІСР.541.1361.2018.ВМ) та Федеративної Республіки Німеччина (12.09.2019 № Z 4663-2019.UA.800066 - DVIII.A.22) встановлено недостовірне заявлення реального продавця, покупця та фактурної вартості транспортного засобу MERCEDES-BENZ, CLS 250d, (VIN НОМЕР_4 ). Відповідач вказує, що інформація, отримана від митної адміністрації Республіки Польща від 05.10.2018 №0201-ІСР.541.1361.2018.ВМ якою повідомлено, що контрагента ОСОБА_2 не було зафіксовано, а інвойс №37К/02/2018 від 20.02.2018 компанією "Global Trust Project Sp.z.o.o." не видавався та те, що митне оформлення автомобіля MERCEDES-BENZ, CLS 250d (VIN: НОМЕР_1 ) на території Республіки Польща не здійснювалось, а відповідно до відповіді митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 12.09.2019 № Z 4663-2019.UA.800066 - DVIII.A.22, автомобіль MERCEDES-BENZ, CLS 250d, (VIN НОМЕР_1 ) був експортований з митної території ЄС 21.02.2018 року з експортним супровідним документом 18DE32E9 та рахунку компанії Daimler AG від 13.02.2018 номер НОМЕР_6 , відповідно якого даний автомобіль через філію Mercedes-Benz у Мюнхені 13.02.2018 року був проданий за вартістю 33268,91 Євро дає підстави використовувати рахунок компанії Daimler AG від 13.02.2018 номер НОМЕР_6 за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів. Таким чином, встановлено, що при переміщенні через митний кордон України та митному оформленні товару громадянином України ОСОБА_1 надано документи, що містять неправдиві відомості про вартість товару і, як наслідок, при декларуванні транспортного засобу MERCEDES-BENZ, CLS 250d, (VIN НОМЕР_1 ) занижено митну вартість на суму 443287,93 грн., чим порушено вимоги пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України.

Від позивача 16.01.2021 надійшла відповідь на відзив у якій позивач з доводами відповідача не погоджується. Зазначає, що гідно ст. 352 МК України посадовими особами митних органів під час перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподатковування товарів, їх ввезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України. Таким чином, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційно документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювались за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України. Звертає увагу суду на те, що раніше наведені висновки відповідача здійснені лише на підставі припущення про фіктивність поданих позивачем документів, що стосуються вартості розмитненого транспортного засобу. Однак відповідач не встановив такого факту. Вказує, що з Розділу II «Загальні положення» Акту документальної невиїзної перевірки №92/7.4-19/ НОМЕР_2 від 21.10.2020 та матеріалів документальної невиїзної перевірки, які є додатком до відзиву, вбачається, що при вирішенні питання про достовірність поданих позивачем документів під час митного оформлення транспортного засобу, Галицькою Митницею Держмитслужби використано наступні документи: Лист Державної фіскальної служби України від 05.11.2019 №30618/7/99-99-20-02-01-17 з відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 12.09.2019 №Z 4663-2019.UА.800066-DVIII.А.22 щодо законності ввезення в Україну транспортного засобу МЕRCEDES-ВЕNZ, СLS 250d (VIN: НОМЕР_4 , 2017 рік випуску); Лист Державної фіскальної служби України від 14.11.2019 №35406/7/99-99-19-02-02-17 з копією відповіді митної адміністрації Республіка Польща від 05.10.2018 №0201-ІСР.541.1361.2018.ВМ. Позивач зазначає, що висновки про порушення позивачем митних правил здійснені відповідачем на підставі аналізу листів отриманих від митних органів Федеративної Республіки Німеччина та Республіки Польща. Позивач зауважує, що самі по собі документи митних органів Німеччини не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами того, що позивачем при ввезенні на митну територію України згаданого транспортного засобу, ОСОБА_1 було занижено його митну вартість. Лист митних органів Республік Німеччина та Польща є лише рекомендаціями посадовій особі митниці більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для висновку про встановлення порушення при оформленні товару за самостійно заявленою митною вартістю. Разом з тим, отримана відповідачем від митного органу Федеративної Республіки Німеччина інформація, стосується іншого зовнішньоекономічного контракту, по якому позивач не є стороною правовідносин, що свідчить про безпідставність тверджень митного органу про порушення ОСОБА_1 положень митного та податкового законодавства.

Ухвалою від 02.02.2021 призначено судове засідання у справі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухав учасників справи, з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив докази, якими вони обґрунтовуються та

встановив:

Позивачем, ОСОБА_1 , через декларанта ТОВ «КЛУБ ПРОЕКТ» за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA209190/2018/004734 від 21.02.2018 ввезено на територію України товар - легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ CLS 250 D, vin № НОМЕР_1 (а.с.118).

У вказаній декларації зазначено: країна відправлення: Польща (графа 16), код УКТ ЗЕД (графа 33), ціна товару : 20 000,00 Євро (графа 42). При митному оформленні вказаного товару позивачем сплачені наступні митні платежі: мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться га територію України фізичними особами (вид платежу - 121) - 66 816,03 грн., акцизний податок (вид платежу - 185) - 23 411,03 грн., податок на додану вартість (вид платежу - 128) - 151 677,47 грн.

До вищевказаної декларації додавалися супровідні документи, зокрема рахунок фактура (інвойс) №37К702/2018, в якому вказано продавцем Global Trust Project Sp.z.o.o., вартість транспортного засобу - 20 000,00 Євро (а.с.119), акт про проведення огляду (а.с.120), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.122) та витяг з каталогу оцінки вживаних автомобілів Schwacke (а.с.127-128).

У період з 29.09.2020 по 06.10.2020 Галицькою митницею Держмитслужби на підставі Наказу №539 від 24.09.2020 (а.с.59) проведено документальну невиїзну перевірку з дотримання вимог законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товару за митною декларацією № UA209190/2018/004734 від 21.02.2018, про що 21.10.2020 складено акт №92/7.4-19/ НОМЕР_2 (а.с.42-50).

При проведенні перевірки відповідачем згідно з п.2.3 акта використані (а.с.43) копії документів, які наявні в АСМО «Інспектор», а саме:

- копія митної декларації від 21.02.2018 №UA209190/2018/004734 та документів, які слугували підставою для митного оформлення товару за вказаною митною декларацією;

- Лист Державної фіскальної служби України від 05.11.2019 №30618/7/99-99-20-02-01-17 з відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 12.09.2019 №Z 4663-2019.UА.800066-DVIII.А.22 щодо законності ввезення в Україну транспортного засобу (МЕRCEDES-ВЕNZ, СLS 250d (VIN: НОМЕР_4 );

- Лист Державної фіскальної служби України від 14.11.2019 №35406/7/99-99-19-02-02-17 з копією відповіді митної адміністрації Республіка Польща від 05.10.2018 №0201-ІСР.541.1361.2018.ВМ.

За висновками акта перевірки (а.с.49-50), проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- пункту 2 ч. 2 ст. 52, п.1,5 ч. 8 ст. 257, п.1 ч. 1 ст. 279 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита за митною декларацією від 21.02.2018 № UA209190/2018/004734 в сумі 44328,79 грн.;

- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 ст. 187, п. 190.1, ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митною декларацією від 21.02.2018 № UA209190/2018/004734 на загальну суму 97523,34 грн.

На підставі вказаного акта перевірки 13.11.2020 Галицькою митницею Держмитслужби прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №176/7.4-19/209000, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби у сумі 55410,99 грн. (з них 44328,79 грн. основний платіж та 11082,20 грн. штрафні санкції) (а.с.11).

- податкове повідомлення-рішення №177/7.4-19/209000, яким збільшено грошове зобов`язання зі сплати ПДВ із ввезених на митну територію України товарів у сумі 121904,18 грн. (з них 97523,34 грн. основний платіж та 24380,84 грн. штрафні санкції) (а.с.12).

Позивач, не погодившись із рішеннями відповідача, звернувся із даним позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Митний Кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною 1 статті 320 МК України передбачено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Відповідно до вимог п. 9 Тимчасового порядку, для перевірки достовірності заявленої фактурної вартості транспортного засобу орган доходів і зборів використовує індикатор ризику, значення якого для кожного транспортного засобу встановлюється окремо на рівні нижньої межі діапазону вартості транспортних засобів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваному транспортному засобу в країні експорту, з вирахуванням із такої вартості сум податків, що підлягають поверненню у країні експорту у зв`язку з вивезенням (експортом) таких транспортних засобів.

Відповідно до вимог Тимчасового порядку, якщо заявлена фактурна вартість оцінюваного транспортного засобу є меншою від встановленого індикатора ризику для такого транспортного засобу, проводиться перевірка достовірності заявленої фактурної вартості такого транспортного засобу.

Судом встановлено з матеріалів справи, що позивачем через декларанта ТОВ «КЛУБ ПРОЕКТ» за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA209190/2018/004734 від 21.02.2018 ввезено на територію України товар - легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ CLS 250 D, vin № НОМЕР_1 (а.с.118). У вказаній декларації зазначено: країна відправлення: Польща (графа 16), код УКТ ЗЕД (графа 33), ціна товару : 20 000,00 Євро (графа 42). При митному оформленні вказаного товару позивачем сплачені наступні митні платежі: мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться га територію України фізичними особами (вид платежу - 121) - 66 816,03 грн., акцизний податок (вид платежу - 185) - 23 411,03 грн., податок на додану вартість (вид платежу - 128) - 151 677,47 грн. До вищевказаної декларації додавалися супровідні документи, зокрема рахунок фактура (інвойс) №37К702/2018, в якому вказано продавцем Global Trust Project Sp.z.o.o., вартість транспортного засобу - 20 000,00 Євро (а.с.119), акт про проведення огляду (а.с.120), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.122) та витяг з каталогу оцінки вживаних автомобілів Schwacke (а.с.127-128).

Доказів того, що під час здійснення митного оформлення транспортного засобу заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів чи подано підроблені документи, або спрацьовувала система управління ризиками, відповідачем не надано.

Рішення про коригування митної вартості ввезеного позивачем транспортного засобу митний орган не приймав. Транспортний засіб випущений у вільний обіг на митній території України.

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо: правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України (частина 6 статті 345 МК України).

За змістом статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Пунктом 2 частини 2 статті 351 МК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України (стаття 352 МК України).

Відповідно до частин першої, дванадцятої статті 354 МК України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником митного органу або його заступником з урахуванням розгляду заперечень до акта (у разі їх наявності) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення або надіслання підприємству акта про результати перевірки у порядку, передбаченому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень підприємства до акта про результати перевірки - приймається з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акта про результати перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді підприємству.

Підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах (пункт 54.4 статті 54 ПК України).

Судом встановлено, що фактично підставою для проведення документальної невиїзної перевірки позивача став Лист Державної фіскальної служби України від 05.11.2019 №30618/7/99-99-20-02-01-17 (а.с.62) з відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 12.09.2019 №Z 4663-2019.UА.800066-DVIII.А.22 щодо законності ввезення в Україну транспортного засобу (МЕRCEDES-ВЕNZ, СLS 250d (VIN: НОМЕР_4 ) (а.с.62-80) у якій зазначено, що автомобіль MERCEDES-BENZ, CLS 250d, (VIN НОМЕР_1 ) був експортований з митної території ЄС 21.02.2018 року з експортним супровідним документом 18DE32E9 та рахунку компанії Daimler AG від 13.02.2018 номер НОМЕР_6 , відповідно якого даний автомобіль через філію Mercedes-Benz у Мюнхені 13.02.2018 року був проданий за вартістю 33268,91 Євро та Лист Державної фіскальної служби України від 14.11.2019 №35406/7/99-99-19-02-02-17 (а.с.81) з копією відповіді митної адміністрації Республіка Польща від 05.10.2018 №0201-ІСР.541.1361.2018.ВМ (а.с.81), якою повідомлено, що контрагента ОСОБА_2 не було зафіксовано, а інвойс №37К/02/2018 від 20.02.2018 компанією "Global Trust Project Sp.z.o.o." не видавався. Крім того повідомлено, що митне оформлення автомобіля MERCEDES-BENZ, CLS 250d (VIN: НОМЕР_1 , 2017 рік випуску) на території Республіки Польща не здійснювалось.

Однак на переконання суду, указані вище докази отримані відповідачем від митних органів Федеративної Республіки Німеччина та митної адміністрації Республіка Польща, які взяті до уваги Галицькою митницею Держмитслужби при проведенні документальної невиїзної перевірки позивача, є неналежними доказами, зважаючи на відсутність їх офіційного перекладу на момент проведення такої перевірки.

Офіційний переклад документів від митних органів Федеративної Республіки Німеччина здійснено лише 24.02.2021 та подано до суду 25.02.2021.

Суд зазначає, що особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 351 Митного кодексу України, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення перевірок.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документально підтверджена інформація отримана від уповноважених органів іноземних держав повинна бути легалізована у спосіб передбачений чинним законодавством України, в цьому випадку проставлянням апостилю.

З метою дотримання балансу публічних і приватних інтересів законодавством встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання під час проведення перевірки може бути належною підставою для прийняття суб`єктом владних повноважень законного і обґрунтованого рішення.

Разом з тим, порушення відповідачем порядку проведення перевірки, що виразилось у призначенні перевірки на підставі документів органу іноземної держави, не перекладених українською мовою та не легалізованих в установлений законом спосіб, та обґрунтування висновків перевірки на підставі документів також отриманих від органу іноземної держави, не перекладених українською мовою та не легалізованих в установлений законом спосіб, призвело до незаконності як самої перевірки, так і її наслідків.

Взяті до уваги податковим органом документи, складені іноземною мовою на підтвердження правомірності висновків акту перевірки щодо порушення позивачем норм законодавства не є допустимими, достовірними та належними, оскільки такі не перекладені українською мовою та не легалізовані в установлений законом спосіб, а відтак не можуть бути підставою для висновку про порушення позивачем митних правил.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі №821/2067/17 та враховується судом при розгляді даної справи.

За таких обставин суд вважає, що контролюючий орган при проведенні документальної невиїзної перевірки позивача та при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв з порушенням чинних норм законодавства України.

При цьому, суд погоджується з доводами позивача про те, що самі по собі документи митних органів іноземних держав не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами у цій справі. Більше того, як уже було зазначено вище, такі документи не були перекладені на державну мову та не легалізовані в установлений законодавством спосіб на час проведення перевірки позивача, що позбавляло контролюючий орган можливості надати оцінку їх змісту на момент проведення такої перевірки, а відтак наведене переконує суд у неналежності таких документів, як доказів у цій справі.

Суд також зазначає, що відповідач в акті перевірки не встановив обставин, які б свідчили про умисне надання/ненадання саме позивачем (а не іншою особою, яка зазначена у документах отриманих з Федеративної Республіки Німеччина чи декларантом ТОВ «КЛУБ ПРОЕКТ») недостовірних даних, що було б об`єктивною причиною для заниженого визначення митної вартості на момент здійснення розмитнення автомобіля.

Відсутність або недоведеність вини платника податків як необхідної складової податкового правопорушення обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення. Отже, йдеться про недоведеність відповідачем наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень рішень, і безпідставне збільшення грошових зобов`язань з податку на додану вартість і ввізного мита.

Схожий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 820/898/18 (провадження № К/9901/63669/18).

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених правових положень, суд дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень не дотримано приписи пунктів 1, 3, 5, 6 частини 2 статті 2 КАС України, у зв`язку з чим такі податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1773,20 грн, а відтак, враховуючи задоволення позову судом у повному обсязі, за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби на користь позивача належить стягнути 1773,20 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької митниці Держмитслужби №176/7.4-19/209000 від 13.11.2020 .

3. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької митниці Держмитслужби № 177/7.4-19/209000 від 13.11.2020.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) з Галицької митниці Держмитслужби (79007, м. Львів, вул. Костюшка 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1 773,20 грн.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 09.03.2021р.

Суддя Коморний О.І.