Справа № 300/360/21
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р. справа № 300/360/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство внутрішніх справ України, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство внутрішніх справ України, про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 29.01.2021 № та зобов`язання призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зарахувавши вислугу років 24 роки 11 днів в календарному обчисленні з часу виникнення права на пенсію, а саме з 27.08.2019.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки згідно довідки про стаж роботи в органах внутрішніх справ від 08.10.2019 за №12/3625/108/12-2019, виданої Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, вислуга років позивача на день звільнення становить у календарному обчисленні 24 роки 00 місяців 11 днів, страховий стаж - 20 років 02 місяці 20 днів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 02.03.2021 (а.с.45-50). Відповідно до відзиву Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заперечило щодо заявлених позовних вимог, вказавши на відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років відповідно до поданого Департаментом персоналу, організації, освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України до пенсійного органу пакету документів. Зокрема, зазначено про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періоду вимушеного прогулу позивача з 07.11.2015 по 27.08.2019, з обґрунтувань, що перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії здійснює уповноважений орган Департамент персоналу, організації, освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України. Представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 з 16.08.1995 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2016 у справі №809/4378/15 (вебсайт: http://reуestr.court.gov.ua/Review/57203965), яка набрала законної сили, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Івано-Франківській області №591 о/с від 06.11.2015 по особовому складу в частині звільнення ОСОБА_1 , позивача поновлено на займаній посаді з 06.11.2015. Стягнуто з Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 989,28 гривень. У задоволенні позову в частині позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про поновлення на посаді в цій установі, відмовлено.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 у справі №809/881/18 (вебсайт: http://reуestr.court.gov.ua/Review/76415159), яке набрало законної сили, позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області №3о/с від 04.05.2018 в частині звільнення позивача із посади старшого інспектора з розшуку транспортних засобів, що зникли з місця дорожньо-транспортних пригод, роти дорожньо-патрульної служби державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню державної автомобільної інспекції Управління МВС України в Івано-Франківській області. Поновлено ОСОБА_1 на вказаній посаді з 04.05.2018. Стягнуто з Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Івано-Франківській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 12625,13 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області від 27.08.2019 за №3о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби на підставі підпункту "ж" (за власним бажанням) пункту 64 постанови Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 за №114 "Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" (а.с.9).

Згідно довідки про стаж роботи в органах внутрішніх справ від 08.10.2019 за №12/3625/108/12-2019, виданої Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення становить у календарному обчисленні 24 роки 00 місяців 11 днів, страховий стаж - 20 років 02 місяці 20 днів. (а.с.10).

Вказані обставини підтверджуються відповідними записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , зокрема (а.с.11-12), вчиненими на виконання вищевказаних судових рішень, а саме: "06.11.2015 звільнений з органів внутрішніх справ (запис №2)"; "06.11.2015 пункт запису трудової книжки №2 вважати недійсним (запис №4)"; "04.05.2018 звільнений з органів внутрішніх справ (запис №5)"; "12.12.2018 пункт запису трудової книжки №5 вважати недійсним (запис №6"); "27.08.2019 звільнений з органів внутрішніх справ (запис №7)".

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі №300/553/20, яке набрало законної сили (вебсайт: http://reуestr.court.gov.ua/Review/89009318), визнано неправомірними дії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області" щодо не подання до уповноваженого структурного підрозділу МВС України матеріалів для призначення пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано відповідача по справі №300/553/20 подати такі матеріали до уповноваженого структурного підрозділу МВС України для призначення позивачу пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с.13-18).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі №300/1972/20, яке набрало законної сили, (вебсайт: http://reуestr.court.gov.ua/Review/92128000) позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області матеріалів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області матеріали для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с.19-31).

На виконання вказаного рішення суду від 12.10.2020 у справі №300/1972/20, Міністерство внутрішніх справ України 06.01.2021 подало до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подання №916 про призначення ОСОБА_1 пенсії, разом з доданими документами (а.с.57-59). В поданні №916 від 06.01.2021 зазначено, що вислуга років позивача станом на 06.11.2015 для призначення пенсії складає 22 роки 08 місяців 13 днів, в тому числі: в календарному обчисленні - 20 років 02 місяці 20 днів, в пільговому обчисленні - 02 роки 05 місяців 23 дні. Період з 07.11.2015 по 27.08.2019 є періодом вимушеного прогулу. Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992, зарахування періоду вимушеного прогулу до вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справи не передбачено. Рішеннями Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справах №809/4378/15 та №809/881/18, які набрали законної сили, не було зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області зарахувати періоди вимушеного прогулу з 07.11.2015 до вислуги років, що дає право на вислугу років.

За результатом розгляду заяви позивача, Головне управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області 29.01.2021 прийняло оскаржуване рішення №, яким відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зарахувавши вислугу років для призначення пенсії 22 роки 08 місяців 13 днів, в тому числі: в календарному обчисленні - 20 років 02 місяці 20 днів (а.с.7, 8).

Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці позивача, відповідачем суду не надано. При цьому, відповідачем не заперечується їх достовірність, а в своїх аргументах відповідач покликається на відсутність підстав для зарахування до вислуги років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" періоду вимушеного прогулу позивача з 07.11.2015 по 27.08.2019.

Щодо зарахування до вислуги років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" періоду вимушеного прогулу позивача з 07.11.2015 по 27.08.2019, суд зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії, серед яких, служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" частини 1).

За змістом статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (надалі по тексту також - Постанова №393).

Для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду (абзац 3 пункту 1 Постанови №393).

Верховний Суд у постанові від 20.11.2019 у справі №200/1085/19-а (пункт 54, 55) зауважив, що вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Моментом, з якого незаконно звільненого працівника необхідно вважати поновленим на роботі рішенням суду визначено день видання наказу про звільнення, а не день винесення судом рішення. Тобто, весь час вимушеного прогулу зараховується до трудового стажу і за весь цей час на користь працівника стягується грошове забезпечення.

З урахування встановленої рішенням суду протиправності наказу про звільнення зі служби в органах внутрішніх справ, та як наслідок його скасування, позивач вважається таким, що знаходився у вимушеному прогулі, що фактично прирівнюється до проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі №300/1972/20, яке набрало законної сили, суд дійшов переконання про те, що спірний період часу трудового стажу позивача з 07.11.2015 по 27.08.2019 включно, підлягає зарахуванню Міністерством внутрішніх справ України до вислуги років. Суд зазначив, що з урахування встановленої постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2016 у справі №809/4378/15 протиправності наказу Управління МВС України в Івано-Франківській області від 06.11.2015 №591 о/с про звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ з 06.11.2015, а також встановленої рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 у справі №809/881/18 протиправності наказу голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Івано-Франківській області від 04.05.2018 за №3о/с про звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ з 04.09.2018, та як наслідок їх скасування, ОСОБА_1 вважається таким, що знаходився у вимушеному прогулі, який фактично прирівнюється до проходження служби в органах внутрішніх справ (а.с.26, 27).

Згідно статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставина про те, що спірний період часу трудового стажу позивача з 07.11.2015 по 27.08.2019 включно, підлягає зарахуванню позивачу до вислуги років не потребує доказування при розгляді даної справи.

Пунктом 16 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 за №3-1 визначено, що при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Враховуючи наведене, аргументи відповідача про те, що період часу трудового стажу позивача з 07.11.2015 по 27.08.2019 включно, підлягає зарахуванню Міністерством внутрішніх справ України до вислуги років, а не Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, суд вважає безпідставними, оскільки вказаний період трудового стажу позивача з 07.11.2015 по 27.08.2019 підтверджується записами основного документу - трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а.с.11-12), вчиненими на виконання судових рішень, що набрали законної сили та рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі №300/1972/20, яке набрало законної сили.

За таких обставин Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області безпідставно не зарахувало позивачу до вислуги років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" період вимушеного прогулу з 07.11.2015 по 27.08.2019.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Відповідач в рішенні № від 29.01.2021 зарахував позивачу вислугу років для призначення пенсії 22 роки 08 місяців 13 днів, в тому числі: в календарному обчисленні - 20 років 02 місяці 20 днів (а.с.7, 8), однак безпідставно не зарахував до вислуги років позивача відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" період вимушеного прогулу з 07.11.2015 по 27.08.2019.

З огляду на встановлені судом обставини щодо подання відповідачу разом із заявою позивача всіх необхідних документів, при наявності всіх встановлених пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" умов для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону, суд дійшов висновку про те, що позивач не може бути позбавленим гарантованого пенсійного забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до вислуги років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" період вимушеного прогулу з 07.11.2015 по 27.08.2019, визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії № від 29.01.2021 та зобов`язати відповідача призначити позивачу з 28.08.2019 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство внутрішніх справ України (, вул. А.Богомольця, 10, м. Київ, 01601), про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" період вимушеного прогулу з 07.11.2015 по 27.08.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії № від 29.01.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 28.08.2019 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.