Справа № 340/5919/20
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/5919/20

Суддя Кіровоградського окружний адміністративний суду Притула К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які полягають у відмові призначенні, здійсненні нарахування та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати судді - протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградські області призначити (визначити) ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати працюючому на відповідній посаді судді, починаючи з 05 жовтня 2016 року - часу звернення ОСОБА_1 до Добровеличківського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання, судді у відставці.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 у справі № 340/1143/20 визнано протиправними та скасовано рішення №33 від 28 лютого 2020 року, рішення №33 від 06 березня 2020 року, відділу з питань перерахунків пенсій № 8 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяв від 19.02.2020 року та 28.02.2020 року та довідки про розмір суддівської винагороди від 19.02.2020 року №161. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року, згідно довідки № 161 від 19.02.2020 року, виданої ТУ ДСА України в Кіровоградській області, з урахуванням раніше виплачених коштів.

22.10.2020 Пенсійним фондом України в Кіровоградській області проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 66 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020.

Позивач зазначає, що дані дії відповідача протиправні, оскільки суперечать закону та виходить за межі його компетенції, встановленої законом, так як відповідачем здійснено новий розрахунок, а не перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та встановлено його у розмірі 62% від грошового утримання діючого судді.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу 15-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову (а.с.1).

19.01.2021 (вх. № 1428/21) на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області просить в позові відмовити. В обґрунтування даної позиції зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-рп/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) ряд положень розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 зі змінами, зокрема пункт 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, яким було введено диференціацію у визначенні розміру суддівської винагороди та розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в залежності від проходження кваліфікаційного оцінювання, визнано неконституційним та втратив чинність з дня ухвалення цього рішення. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного рішення Закон №1402 не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці та відсоткової ставки 90%. Таким чином, на переконання відповідача, діючою нормою є ч.3 ст. 142 Закону № 1402, якою передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Вказував, що відсотковий розмір, який має виплачуватися, після проведеного перерахунку міститься в ч.3 ст.142 Закону №1402, і це саме 50%. Саме в такому розмірі, 50 відсотків, і проводиться виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, як це передбачено ч.3 ст.142 Закону №1402.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 «Про звільнення суддів» № 1600-VIII ОСОБА_1 була звільнена у відставку з посади судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області. Наказом в.о. голови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області № 20-к від ОСОБА_1 відрахована з штату суду. Стаж роботи на посаді судді складає 23 років 07 місяців 10 днів, що підтверджується трудовою книжкою та розрахунком стажу судді, виданим Добровеличківським районним судом Кіровоградської області.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 у розмірі 90 % заробітної плати працюючому на відповідній посаді судді, без обмеження граничного, максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання, як судді, який на час виходу у відставку мав стаж роботи судді більше 26 років, починаючи з 05 жовтня 2016 року часу звернення ОСОБА_1 до Добровеличківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою про призначення щомісячного грошвого утримання судді у відставці.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 у справі № 340/1143/20 визнано протиправними та скасовано рішення №33 від 28 лютого 2020 року, рішення №33 від 06 березня 2020 року, відділу з питань перерахунків пенсій № 8 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяв від 19.02.2020 року та 28.02.2020 року та довідки про розмір суддівської винагороди від 19.02.2020 року №161. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року, згідно довідки № 161 від 19.02.2020 року, виданої ТУ ДСА України в Кіровоградській області, з урахуванням раніше виплачених коштів (а.с.21-27).

В даному рішенні суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок у розмірі 90% та без обмеження граничного розміру є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №33 від 28 лютого 2020 року та №33 від 06 березня 2020 року не змінювався відсотковий розмір довічного грошового утримання та не обмежувався граничний розмір такого утримання, а тому між сторонами не виник спір у цій частині. Натомість, захисту в порядку адміністративного судочинства підлягає лише порушене право. При цьому суд не здійснює захист прав на майбутнє, без встановлення фактичного порушення, ґрунтуючись лише на припущенні про можливість неправомірної поведінки суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що позивачці проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 виходячи з 66% суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, про що повідомлено позивача листом.

Позивач, вважаючи, що дії відповідача, якими зменшено розмір її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 66% та проведено перерахунок належного їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 у розмірі 66% є протиправними, порушує її права та інтереси, звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною першою та третьою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також: бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий, від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону №1402-VIII).

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

При цьому, суд враховує, що позивачці призначено довічне грошове утримання на підставі Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI, у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, де ч.3 ст.142 передбачала "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді". У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Досліджуючи поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу.

До того ж, суд зауважує, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у своїх рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, а також у рішенні від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020.

Так, у рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020 Конституційний Суд України зокрема зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Згідно з частиною 1 статті 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020, Закон №1402-VIII не містить норм, які по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку має визначатись у відповідності до ч.3 ст. 142 Закону № 1402, якою передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до правових висновків, сформульованих Верховним Судом у постановах від 06.03.2019 (справа № 638/12586/16-а) та від 11.02.2020 (справі № 200/3958/19-а), правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, у даному випадку, перерахунок, який просить здійснити позивач, обумовлений відновленням раніше порушених її прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з ухваленням Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 у позивача виникло право на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно до Закону № 1402-VIII.

Так, положеннями ст.142 Закону № 1402-VIII передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Суд зазначає, що ця законодавча норма не вступає в колізію з іншими нормами.

За правовим висновком Верховного Суду, сформульованим у рішенні від 16.06.2020 по зразковій справі № 620/1116/20 (Пз/9901/5/20), у судді у відставці, який отримує щомісячне грошове утримання у розмірі обчисленому згідно положень Закону № 2453-VI, наявне право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України №1402-VIII.

Як убачається з матеріалів справи загальний стаж позивача для обрахунку її щомісячного довічного грошового утримання складає 34 років 3 місяці 2 дні.

Відповідно до положень статті ст.142 Закону № 1402-VIII, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 у відставці виходячи із її стажу 34 роки 3 місяці 29 дні, в тому числі судді - 28 років, 5 місяців, 5 днів, становить 66 %.

Діючим Законом, передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного довічного грошового утримання.

Неможливо використовувати для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання одночасно складові, які передбаченні для різних формул обрахунку грошового утримання.

Таким чином, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом № 1402-VIII, а розміру відсотку - за Законом № 2453-VI.

Отже, під час здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 судді у відставці у розмірі 66% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, відповідач, як суб`єкт владних повноважень діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судових витрат, які б підлягали стягненню на користь відповідача, відповідно до ст. 139 КАС України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295, пунктом 15 частини першої розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В и р і ш и в

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула