Справа № 160/381/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
09 березня 2021 року Справа № 160/381/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11.01.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпровської обласної державної адміністрації, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Дніпровської обласної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та здійсненні виплати за 2019-2020р.р. разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в чинній редакції статті 12 згідно із Законом №367-ХІV (367-14) від 25.12.1998р.), з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Дніпровської обласної державної адміністрації здійснити ОСОБА_1 перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2019-2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплаченої суми.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021 року зазначена вище справа розподілена судді Туровій О.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

15 лютого 2021 року до канцелярії суду від позивача на виконання вимог ухвали суду від 16.01.2021р. надійшов супровідний лист, до якого долучено заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

Так, у вищевказаній заяві позивач зазначає, що строк звернення до суду ним пропущено з поважних причин, з огляду на те, що він тривалий час проходив військову службу за контрактом, яка є специфічною, а саме: під час знаходження в пункті постійної дислокації він був обмежений у вільному пересуванні територією України, тобто протягом дня з 08.00год. по 17.00год. з понеділка по п`ятницю останній не міг покинути територію військової частини і мав змогу приїзду з ПДД до місця мешкання в м. Нікополь, однак, це було виключно у вихідні дні або святкові, тобто неробочі, за умови, якщо останній не перебував у добовому наряді. Під час знаходження в зоні проведення ООС або на навчанні на полігонах він теж знаходився поза межами населених пунктів, де військовослужбовцям категорично заборонено залишати місце дислокації свого підрозділу. Таким чином, за твердженням позивача, вирішувати проблемні побутові та особисті питання він мав змогу тільки тоді, коли перебував у відпустці. Саме з цієї причини він зміг направити заяву на перерахунок належної йому виплати до 5 травня тільки 29.09.2020 року під час відпустки, а не отримавши будь-якої відповіді він звернувся до суду з цією позовною заявою (11.01.2021 року). Зважаючи на наведене, ОСОБА_1 просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити такий строк.

Відповідно до п.8 ст.171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Зважаючи на наведене, а також з урахуванням того, що з 08.02.2021р. по 26.02.2021р., включно, суддя ОСОБА_2 хворіла та з 01.03.2021р. по 05.03.2021р., включно, перебувала у щорічній відпустці, надані позивачем документи на усунення недоліків розглянуто та постановлено відповідну ухвалу - першого робочого дня.

Дослідивши надані позивачем документи на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 16 січня 2021 року, суд повторно наголошує, що відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

З поданої позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що позивач не погоджується з діями відповідача щодо виплати йому суми разової грошової допомоги за 2019-2020р.р., яка виплачується щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, в розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком.

При цьому, відповідно до наданих позивачем виписок по його картковому рахунку зарахування вищевказаної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2019 рік на банківську картку ОСОБА_1 відбулося 15.04.2019р., а за 2020 рік 10.04.2020р., що також підтверджено позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду.

Отже, 05.05.2019 року та 05.05.2020р. є останніми днями, коли допомогу за 2019 рік та за 2020 рік, відповідно, могло бути виплачено у належному, на думку позивача, розмірі, у зв`язку із чим саме 06.05.2019р. та 06.05.2020р., відповідно, позивач повинен був дізнатися про виплату йому вищевказаної одноразової грошової допомоги у неналежному, на його думку, розмірі.

Враховуючи приписи статті 122 КАС України, останнім днем звернення до суду з цим позовом є 06.11.2019 року щодо виплати допомоги за 2019 рік та 06.11.2020 року щодо виплати допомоги за 2020 рік.

Водночас, з цим позовом ОСОБА_1 звернувся лише 05.01.2021р., що підтверджується поштовим штемпелем на поштовому конверті, в якому цей позов надійшов до суду, тобто з порушенням строку звернення до суду, встановленого ст.122 КАС України.

Як зазначалося вище, поважність причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він тривалий час проходив військову службу за контрактом, яка є специфічною, а саме: під час знаходження в пункті постійної дислокації він був обмежений у вільному пересуванні територією України, тобто протягом дня з 08.00год. по 17.00год. з понеділка по п`ятницю останній не міг покинути територію військової частини і мав змогу приїзду з ПДД до місця мешкання в м. Нікополь, однак, це було виключно у вихідні дні або святкові, тобто неробочі, а також в період відпустки.

Разом з тим, як було встановлено судом, відповідно до наданих позивачем виписок по його картковому рахунку зарахування вищевказаної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2019 рік на банківську картку ОСОБА_1 відбулося 15.04.2019р., при цьому, з 15.05.2019 р. по 29.05.2019 року позивач перебував у відпустці, а, отже, не був обмежений у можливості вільного пересування і перешкоди щодо подання позовної заяви в цей час не існували.

Також відповідно до наданих позивачем виписок по його картковому рахунку зарахування вищевказаної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік на банківську картку ОСОБА_1 відбулося 10.04.2020р.

При цьому, суд зауважує, що у заяві про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 взагалі не зазначено жодних обставин, які б перешкоджали позивачеві протягом періоду з 01.05.2020р. по 04.06.2020р. подати позовну заяву про оскарження дій відповідача щодо виплати позивачеві суми разової грошової допомоги за 2020р., яка виплачується щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, в розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком.

Так, з хронології, яка самостійно наведена позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, період з 01.05.2020 р. по 04.06.2020 р. не визначений як такий, протягом якого існували будь-які обставини, що могли перешкодити ОСОБА_1 своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Крім того, судом враховується й той факт, що згідно з наказом Державної судової адміністрації від 22.12.2018р. №628 «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» з 22.12.2018р. у всіх місцевих та апеляційних судах, в тому числі і у Дніпропетровському окружному адміністративному суді, розпочалась експлуатація підсистеми «Електронний суд» в тестовому режимі.

При цьому, приписами ч.ч.7, 8 ст.44 КАС України визначено, що документи (в тому числі процесуальні документи, позовні заяви, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Наведене свідчить про те, що у разі неможливості скористатися правом безпосередньої подачі позовної заяви у встановлений законом строк до суду через те, що позивач під час знаходження в пункті постійної дислокації був обмежений у вільному пересуванні територією України протягом робочого дня з 08.00год. по 17.00год. з понеділка по п`ятницю, так як не міг покинути територію військової частини в цей час, останній мав змогу по завершенню робочого дня (після 17:00 год.) скористатися правом подачі позову в електронному вигляді за допомогою підсистеми «Електронний суд» та дотриматися встановлених законом строків звернення до суду.

Таким чином, наведені позивачем обставини не можуть бути визнані судом як поважні причини пропуску строку звернення до суду, тим більше, що позивач також не був обмежений у можливості скористатися у позаробочий час (після 17:00год.) послугами поштового зв`язку і направити позовну заяву до суду у встановлений законом строк.

Водночас, суд також звертає увагу, що позовна заява подана позивачем до суду лише 11.01.2021 року, тобто після спливу досить тривалого часу з дня виникнення підстав такого звернення, проте позивачем жодним чином не обґрунтовується, які саме обставини, в тому числі і ті, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, унеможливили збирання письмових матеріалів та готування позовної заяви для звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, що зумовили несвоєчасне звернення до суду, а тому не визнає поважними підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

В силу частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовну заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи слід повернути позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова