Справа № 280/7/21
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 березня 2021 року (15 год. 30 хв.)Справа № 280/7/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; ), Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач 1), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у прийнятті до розгляду Повідомлень №1 від 05.11.2020, №2 від 05.11.2020, №2 від 30.09.2020, № 1 від 11.11.2020, №3 від 05.11.2020 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 №1 від 14.07.2020, №2 від 21.07.2020, №4 від 22.07.2020, №5 від 07.08.2020, №6 від 12.08.2020, реєстрацію яких зупинено у Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язати відповідачів здійснити прийняття до розгляду Повідомлення №1 від 05.11.2020, №2 від 05.11.2020, №2 від 30.09.2020, №1 від 11.11.2020, №3 від 05.11.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що позивачем у зв`язку із зупиненням реєстрації податкових накладних було подано копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, для розгляду питання прийняття комісією Головного управління ДПС у Запорізькій області рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, повідомлення не прийняті до розгляду та у квитанціях зазначено, що платник податку не є платником ПДВ. Позивач у позові зазначає, що з 01.09.2018 до 30.09.2020 позивач був платником податку на додану вартість. Позивачем подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.10.2020. Відповідно до рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №1033 від 20.10.2020, здійснено анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість з 30.09.2020. Проте, під час перебування позивача платником ПДВ він мав господарські відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЛЕТЕХНІКА», Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНЦЕРН ПРОМЕТЕЙ», Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ-УРОЖАЙ». На дату виникнення податкових зобов`язань, позивачем на виконання приписів ПК України було складено податкові накладні та направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте реєстрація таких накладних була зупинена. Позивач скористався наданим йому правом та подав детальні письмові пояснення та копії документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних Однак, згідно отриманих квитанцій повідомлення не прийняті до розгляду з підстав: «Згідно з даними реєстру платників ПДВ платник податку не є платником ПДВ. Державна податкова служба України». Таку відмову у прийнятті повідомлень позивач вважає протиправною, оскільки згідно із положеннями п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Вважає, що позивач має право подати пояснення та копії документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрація яких зупинена, зберігається у позивача протягом 365 календарних днів з дати їх складання. Зазначає, що на момент реєстрації податкових накладних позивач був платником ПДВ. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 11.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/7/21.

29.01.2021 відповідачем 1 суду надано відзив на позовну заяву (вх. №5681), у якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що відсутні підстави для визнання протиправним дій Головного управління ДПС у Запорізькій області та Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до розгляду Повідомлень. Зазначає, що 07.09.2020 позивачем було подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, в якій він зазначає про ануляцію реєстрації платником ПДВ останнім днем звітного періоду, що передує переходу на застосування ставки єдиного податку, що не передбачає сплату ПДВ. Контролюючим органом прийнято рішення від 20.10.2020 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Надані позивачем повідомлення та документи не прийнято, оскільки на момент їх подання позивач вже не був платником ПДВ. Також у відзиві зазначено, що територіальним органом структури ДПС не приймалися жодні рішення. Неприйняття пояснень та документів були виставлені програмою автоматично, з огляду на відсутність у позивача статусу платника ПДВ на дату подачі повідомлень. Таким чином, направлені позивачем документи не потрапили на розгляд відповідної комісії, уповноваженої на прийняття рішення по суті реєстрації (відмови в реєстрації) щодо раніше поданих та зупинених податкових накладних. Також у відзиві зазначено, що на момент подачі позивачем повідомлень про надання пояснень та документів, рішенням ГУ ДПС у Запорізькій області від 20.10.2020 анульовано реєстрацію платника ПДВ. Відтак, з моменту прийняття зазначеного рішення норми Порядку від 12.12.2019 №520 та Постанови №1165, не поширюються на позивача, оскільки суб`єкт господарювання не є платником податку на додану вартість. Оскільки права платника ПДВ нерозривно пов`язані із зареєстрованим статусом такого платника, вважає, що не маючи статусу платника ПДВ позивач не має і прав платника ПДВ, в тому числі і подавати пояснення та копії документів з метою подальшої реєстрації спірних податкових накладних, реєстрація яких зупинена. Також відповідач 1 зазначає, що неприйняття повідомлень відбулось на рівні ДПС України автоматизованою системою Єдине вікно. Таким чином, ГУ ДПС у Запорізькій області не вчиняло жодних дій чи бездіяльності з питання відмови у прийнятті таких повідомлень. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від відповідача 2 відзив на позовну заяву не надано.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач з 01.09.2018 був платником ПДВ (а.с.14).

У липні та серпні 2020 року позивачем складені та надіслані через електронний кабінет для реєстрації податкові накладні: №1 від 14.07.2020, №2 від 21.07.2020, №4 від 22.07.2020, №5 від 07.08.2020, №6 від 12.08.2020, реєстрація яких була зупинена, про що свідчать квитанції від 29.07.2020, від 13.08.2020, від 27.08.2020 від 28.08.2020 (а.с. 20-30).

07.09.2020 позивачем до контролюючого орагну подано заяву про застосування срощеної системи оподаткування, у якій просив анулювати реєстрацію платника ПДВ останнім днем звітного періоду, що передує переходу на застосування стравки єдиного податку, що не передбачає сплати ПДВ (а.с. 15-17).

Рішенням відповідача 1 №1033 від 20.10.2020 реєстрація позивача як платника ПДВ анулювана з 30.09.2020.

30.09.2020, 05.11.2020, 11.11.2020 позивачем надані повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстраці яких зупинена (а.с.30,32,34,36,38).

Проте, такі пояснення Державною податковою службою України не прийняті, про що позивачем отримані квитанції від 05.11.2020, 11.11.2020, у яких зазначено, повідомлення не прийняті до розгляду, згідно з даними реєстру платників ПДВ платник податку не є платником ПДВ (а.с.31,33,35,37,39).

Вважаючи, що такі дій порушують права позивача на подання пояснень щодо податкових накладних, реєстрація яких зупинена, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Приписами п. 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п.201.8 ст.201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно із абз.2 п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із абз.5 п.201.10 ст.201 ПК України, підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно із абз.10 п.201.10 ст.201 ПК України, якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно із приписами п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520).

Цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України

Відповідно до п.4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно із положеннями п.6 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до п.7 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно із п.9 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Відповідно до п.10 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Таким чином, з огляду зазначене вище, платник податку має право протягом 365 днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання подати до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів.

В той же час, суд зазначає, що таке право, відповідно до Порядку №520, надано платникам ПДВ.

Із матеріалів справи судом встановлено, що реєстрація позивача як платника ПДВ анулювана 30.09.2020.

Відповідно до п.184.5 ст. 184 ПК України, з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних.

Суд зазначає, що позивач на момент подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, у якій він просив анулювати реєстрацію платника ПДВ, був обізнаний, що реєстрація направлених ним податкових накладних була зупинена.

Так, про зупинення реєстації податкових накладних позивач дізнався, отримавши квитанції від 29.07.2020, від 13.08.2020, від 27.08.2020, 28.08.2020.

Заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, у якій він просив анулювати реєстрацію платника ПДВ, позивач надав контролюючому органу 07.09.2020.

Реєстрація позивача як платника ПДВ анулювана 30.09.2020.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Таким чином, наявність права на подання пояснень, щодо зупинених податкових накладних, як і наявність права на складення податкових накладних, передбачає передусім наявність у платника податку статуту платника ПДВ.

Відтак, анулювання реєстрації платника ПДВ за заявою такого платника, тягне за собою позбавлення такої особи всіх прав, які притаманні платникам ПДВ.

Суд вважає, що позивач, будучи обізнаним про зупинення реєстрації податкових накладних та подаючи заяву про анулювання реєстрації платника ПДВ, мав усвідомлювати правові наслідких таких дій. Позивач, маючи намір подати заяву про анулювання реєстрації платника ПДВ мав можливість до настання зазначеної події подати повідомлення про надання пояснень для реєстрації податкових накладних.

В той же час, позивач подав такі повідомлення 30.09.2020, 05.11.2020 та 11.05.2020, тобто, після анулювання реєстрація платника ПДВ.

Таким чином, позивач, з огляду на втрату статусу платника ПДВ, втратив права, які мають платники ПДВ, у тому числі і на подання пояснень за п.6 Порядку №520.

Таким чином, суд не вбачає підстав у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд не вбачає підстав для задовлення позовних вимог.

Оскільки судом позовні вимоги не задовольняються, то, відповідно, підстави для стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; ), Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Судові витрати не стягуються.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09.03.2021.

Суддя Ю.В. Калашник