Справа № 420/11972/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.

розглянувши у порядку письмового провадженні в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотіс» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новотіс» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.10.2020 року № , мотивуючи це тим, що висновки Акта перевірки не відповідають фактичним обставинам справи, а ППР, винесене на його підставі є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, так як господарські операції з контрагентом постачальником пшениці були реальними, а щодо перенесення від`ємного значення з податку на додану вартість (податкового кредиту) звітного періоду до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, то законодавець не визначив його порядку, а тому підприємство самостійно обирає можливий варіант черговості врахування залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів при погашенні податкових зобов`язань поточного звітного (податкового) періоду.

Відповідач з позовом не погодився та надав відзив у якому зазначив, що позивач в порушення Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 , абз. В) п.200.4. ст.200 ПК України в таблиці 1 Додатку 2 до податкової декларації з ПДВ «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду (Д2)» за червень 2020року не вірно визначив звітні (податкові) періоди у яких виникло від`ємне значення та суми від`ємного значення в результаті чого завищено значення рядку 21 податкової декларації з ПДВ за червень 2020 року в сумі 31454грн., а також в охопленому перевіркою звітних періодах (березень-грудень 2019 року, січень, березень, травень-червень 2020 року) позивач оформляв взаємовідносини із ризиковими контрагентом, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у декларації від`ємного значення з ПДВ, а саме з ТОВ «Біоіл Україна» у вересні 2019 року на суму ПДВ -578464грн., що призвело до завищення позивачем від`ємного значення з ПДВ на загальну суму 609918грн.

А тому з урахуванням висновків акту перевірки, за результатами розгляду заперечень позивача на акт перевірки правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 11.11.2020 року суд відкрив провадження та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 22.01.2021 року суд вирішив розгляд справи продовжити за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

15.02.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в письмову провадженні, та представник відповідача у судовому засіданні з цією заявою погодився.

Враховуючи те, що сторони погодились з розглядом справи в письмовому провадженні та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта відповідно до ч.9 ст205 КАС України, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні суд доходить висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В період з 01.09.2020 по 07.09.2020 року Головним управління ДПС в Одеській області (далі - Відповідач) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НОВОТІС», (далі Позивач) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.

За результатами перевірки ГУ ДПС в Одеській області складено акт № 000138/15-32-05- 01/38718855 від 14.09.2020 року (далі - Акт перевірки), за висновками якого ТОВ порушило п.44.1 ст. 44, ц. 198.1, п.198.2, п198.3 ПК України, ст.1, п.1 п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.1., п.2.4., п.2,7. ст.2 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995, внаслідок чого завищено податковий кредит (р.17 декларації з ПДВ) на суму 578 464,00 грн., у тому числі вересень 2019 -578 464,00, що в свою чергу призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21 декларації з ПДВ) за червень 2020 року у сумі 578 464,00 грн.;

абз. в) п.200.4 ст.200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ (р.19 декларації з ПДВ) на загальну суму ПДВ 31 454,00 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21 декларації з ПДВ) за червень 2020 року у сумі 31 454,00 грн.

Позивач подав до Акту перевірки заперечення, які залишені ГУ ДПС в Одеській області 08.10.2020 без задоволення.

На підставі висновків Акту перевірки, Відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 13.10.2020 року № (далі ППР), яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 609 918,00 грн.

Щодо завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21 декларації з ПДВ) за червень 2020 року у сумі 31454,00 грн. суд зазначає наступне.

Перевіряючими в акті зазначено, що порушення, яке призвело до завищення від`ємного значення, полягає у тому, що TOB «НОВОТЇС» невірно визначив звітні періоди, у яких виникло від`ємне значення та суми від`ємного значення, в результаті чого завищено значення рядку 21 податкової декларації з ПДВ за червень 2020 року в сумі 31454 грн.

Так, в Таблиці 1 Додатку 2 до податкової декларації з ПДВ визначено TOB «НОВОТІС» звітні періоди, у яких виникло від`ємне значення, а саме: з березня по грудень 2019 року, січень, березень, травень та червень 2020 року. На думку перевіряючих в податкових періодах з квітня по серпень, грудень 2019, січень, березень, травень та червень 2020 року виникало позитивне значення між сумою податкових зобов`язань та податковим кредитом.

Наведені в таблиці різниці сформовані внаслідок перерахунку контролюючим органом сум від`ємного значення використовуючи принцип порівняння податкових зобов`язань і податкового кредиту поточного періоду, без врахування в розрахунок податкового кредиту, сформованого в попередніх звітних періодах.

Тоді як TOB «НОВОТІС» використовувало принцип згідно з яким податкові зобов`язання поточного (звітного) періоду зменшуються на суму податкового кредиту у хронологічному порядку його виникнення - від найдавнішого до найновішого.

Відповідно до п.200.4. статті 200 ПК, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам такт товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових забов1язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пп.5 п. 5 розділу 5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, (далі - Порядок), визначено, що сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 податкової декларації з ПДВ (далі - декларація)), відображається у рядку 21 декларації та переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду.

Суд погоджується з тим, що чинне податкове законодавство не визначає черговості врахування залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів при погашенні податкових зобов`язань поточного звітного (податкового), та і не містить припису про використання лише одного принципу.

Відповідно до п.200.4. ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У ТОВ «НОВОТІС» від`ємне значення з ПДВ вперше сформувалось у листопаді 2018 року, що відображено у податковій декларації за вказаний звітний період, (т.1 а.с.76,77).

Згідно з рядком 21 декларації, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 23 855,00 грн. Вказана сума переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного періоду (декларація за грудень 2018 року).

В податковій декларації за грудень 2018 року, в рядку 16.1(значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду) відображено суму 23855,00 грн. В даному періоді податковий кредит становив: поточний податковий кредит 66717,00 грн. + 23855,00 грн. податкового кредиту з попереднього звітного періоду. Сума податкових зобов`язань 21 728,00 грн.

Таким чином, відповідно до принципу хронології формування від`ємного значення, Позивач зменшив податкові зобов`язання поточного (звітного) періоду (21 728,00 грн.) на суму найдавнішого податкового кредиту (23855,00 грн.), а саме - на суму, податкового кредиту, сформованого у листопаді 2018 року. Від`ємне значення в грудні 2018 року склало 2127,00 грн. Відповідно 2127,00 грн + 66717,00 грн, - це сума від`ємного значення, яка зарахована ТОВ до складу податкового кредиту (ПК) наступного звітного періоду (декларація за січень 2019 року).

Та у наступних деклараціях з ПДВ з додатками позивачем відображені наступні дані щодо сум податкових зобов`язань та кредиту.

У січні 2019 року сума податкового кредиту попереднього звітного періоду склала 68844.00грн., сума податкового кредиту за січень 68513.00грн., сума податкового зобов`язання (ПЗ) 28357.00грн., таким чином 28357-68844+68513=109000грн., з яких 28357-68844 це різниця між ПЗ за січень 2019 і ПК попереднього періоду.

У лютому 2019 року сума податкового кредиту попереднього звітного періоду склала 109000.00грн., сума податкового кредиту за лютий 5586.00грн., сума податкового зобов`язання (ПЗ) 47487.00грн., таким чином 47487-109000+5586=67099грн., з яких 47487-109000 -різниця між ПЗ за лютий 2019 і ПК попереднього періоду.

У березні 2019 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 67099грн. сума ПК за березень 52386грн., сума ПЗ за березень 45261грн., таким чином 45261-67099+52386=74224грн., з яких 45261-67099 різниця між ПЗ за березень та ПК найдавнішого періоду.

У квітні 2019 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 74224грн., сума ПК за квітень 15879грн., сума ПЗ за квітень 43030, таким чином 43030-74224+15879=47073.00грн. з яких сума 43030-74224 різниця між ПЗ за квітень та ПК найдавнішого періоду (нижче за аналогічним принципом).

У травні 2019 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 47073грн., ПК звітного періоду 377, сума ПЗ за травень -2061грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 2061-47+377=45389грн.

У червні 2019 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 45389грн., ПК звітного періоду 434.00, сума ПЗ за червень -833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-45389+434=44990грн.

У липні 2019 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 44990грн., ПК звітного періоду 129,00 сума ПЗ за липень -833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-44990+129=44286грн.

У серпні 2019 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 44286грн., ПК звітного періоду 128,00 сума ПЗ за серпень -833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-44286+128=43581грн.

У вересні 2019 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 43581грн., ПК звітного періоду 582254,00 сума ПЗ за вересень-833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-43581+582254=625002грн.

У жовтні 2019 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 625002грн., ПК звітного періоду 15910,00 сума ПЗ за жовтень -1003грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 1003-625002+15910=639879грн.

У листопаді 2019 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 639879грн., ПК звітного періоду 6503,00 сума ПЗ за листопад -833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-639879+6503=645549грн.

У грудні 2019 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 645549грн., ПК звітного періоду 120,00 сума ПЗ за грудень -833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-645549+120=644836грн.

У січні 2020 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 644836грн., ПК звітного періоду 169,00 сума ПЗ за січень -833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-644836+169=644172грн.

У лютому 2020 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 644172грн., ПК звітного періоду 0 сума ПЗ за лютий -833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-644172+0=643339грн.

У березні 2020 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 643339грн., ПК звітного періоду 267 сума ПЗ за березень -833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-643339+267=642773грн.

У квітні 2020 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 642773грн., ПК звітного періоду 0 сума ПЗ за квітень -833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-642773+0=641940грн.

У травні 2020 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 641940грн., ПК звітного періоду 137,00 сума ПЗ за травень -833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-641940+137=641244грн.

У червні 2020 року сума ПК попереднього звітного періоду склала 641244грн., ПК звітного періоду 136,00 сума ПЗ за червень -833грн., від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 833-641244+136=640547грн.

Та згідно даних таблиці 1 Додатку 2 до декларації з ПДВ за червень 2020 року сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21) складається з наступних сум та періодів у яких вони виникли:

18105грн. березень 2019 року; 15878.69 -квітень 2019року; 376.53грн.

-травень 2019 року; 433.85грн. -червень 2019 року;

129.11 грн. -липень 2019 року ; 128.18грн. -серпень 2019 року;

582253.55 грн. -вересень 2019 року; 15910.15грн. -жовтень 2019 року;

6502.91грн. -листопад 2019 року; 120.32грн. -грудень 2019 року;

168.76грн. -січень 2020 року; 267.32грн. -березень 2020 року;

136.7грн.- травень 2020 року; 135.58грн. -червень 2020 року.

Правомірність позиції позивача по справі підтверджується листом Державної фіскальної служби України від 22.07.2016 року № 24830/7/99-99-15-03-02-17 «Про внесення змін до форми податкової декларації з податку на додану вартість» до Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС яким вона довела наступну позицію:

«Деталізація від`ємного значення різниці між податковими зобов`язаннями і податковим кредитом, яка переноситься до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, здійснюється лише в частині періодів її виникнення. Такі дані відображаються в додатку 2 (Д2) до декларації з податку на додану вартість.

При заповненні як додатка 2 (Д2), так і таблиці 2 додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість доцільно застосовувати принцип хронології формування від`ємного значення, згідно з яким податкові зобов`язання поточного (звітного) періоду зменшуються на суму податкового кредиту у хронологічному порядку його виникнення - від найдавнішого до найновішого.

Головним управлінням ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС довести зазначений лист до відома платників податку і підпорядкованих підрозділів та забезпечити його врахування під час прийняття звітності, проведення масово-роз`яснювальної та контрольно-перевірочної роботи і адміністративного оскарження.».

Вказаний лист був розміщений на офіційному сайті ДПС України, та знаходиться у вільному доступі ( https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v4830872-16#Text).

Відповідно до п.п.75.1.1. п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Відповідно до 76.1. ст. 76 ПК України, камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Відповідно до п.86.2. Податкового кодексу України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як вбачається з абз. другого описової частини Акту перевірки, податкова декларація з ПДВ за червень 2020 року пройшла камеральну перевірку.

Відповідач не заперечує, що всі декларації з ПДВ за період з листопада 2018 по червень 2020, їх розрахунок та суми від`ємного значення було перевірено податковим органом шляхом проведення камеральних перевірок, за результатами яких жодних порушень не встановлено.

Таким чином, значення рядку 21 декларації з ПДВ за червень 2020 року «сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду - 640 547,00 грн.» відповідає даним податкових декларацій TOB «НОВОТІС» за попередні періоди, а висновки перевіряючих про порушення позивачем абз. в) п.200.4 ст.200 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, що призвело до заниження податкового зобов`язання на суму 31454грн. є необґрунтованими, та не підтвердженим матеріалами справи, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21 декларації з ПДВ) за червень 2020 року у сумі 578 464,00 грн., який виник за господарською операцію з ТОВ«БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» у вересні 2019р., суд зазначає наступне.

Підставою для висновків в акті перевірки про нереальність господарських взаємовідносин Позивача з ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА», , перевіряючі зазначили: неможливість встановити фактичне місце переходу права власності на товар, оскільки відповідно до умов договорів «Поставка здійснюється на умовах EXW ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна, м, Одеса, вул. Центральна, 20а.

TOB «НОВОТІС» здійснює придбання товару у ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» на умовах EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна, м. Одеса, вул. Центральна, 20а, а реалізовує товар по договору комісії ТОВ «Торговий дім ТІД» на умовах EXW ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», м. Чорноморськ, вул. Центральна, 20а. Таким чином, придбання товару відбувається у м. Одеса, а реалізація у м. Чорноморськ. Документи про переміщення товару не надано;

до перевірки не надано паспорти, сертифікати або посвідчення якості на придбаний та реалізований товар;

проаналізовано ланцюг постачання та наведено посилання на кримінальні провадження.

Судом встановлено, що ТОВ «НОВОТІС» (Покупець) 11.09.2019року уклало з ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» (Продавець) договір купівлі-продажу №40 на придбання 400мт.+-10% пшениці 2 класу, українського походження) по ціні 5340грн. з ПДВ за тонну на загальну суму 2136000грн. за умовами поставки: EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна, м. Одеса, вул. Центральна, 20а. та згідно п.5.2 договору покупець сплачує продавцю вартість фактично поставленого товару протягом 50 днів з дня постачання.

В той же день між покупцем та продавцем підписаний акт прийому-передачі товару пшениці 2 класу в кількості 406,84тони за ціною 5340грн. за тону. Всього з ПДВ 2 172 525,60грн. На підтвердження передачі товару виписана видаткова накладна №59 від 11.09.2019 року та рахунок на оплату №60 від 11.09.2019р. та складена податкова накладна №4 від 11.09.2019 року на суму ПДВ 362087,60грн.

Також в той же день 11.09.2019р. між ТОВ «НОВОТІС» (Покупець) та ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №41 на придбання 240мт.+-10% пшениці 3 класу, українського походження) по ціні 5340грн. з ПДВ за тонну на загальну суму 1 281 600грн. за умовами поставки: EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна, м. Одеса, вул. Центральна, 20а. та згідно п.5.2 договору покупець сплачує продавцю вартість фактично поставленого товару протягом 50 днів є дня постачання.

В той же день між покупцем та продавцем підписаний акт прийому-передачи товару пшениці 3 класу в кількості 243,12тони за ціною 5340грн. за тону. Всього з ПДВ 1298260,80грн. На підтвердження передачи товару виписана видаткова накладна №60 від 11.09.2019 року та рахунок на оплату №61 від 11.09.2019р. та складена податкова накладна №5 від 11.09.2019 року на суму ПДВ 362087,60грн.

Покупець TOB «НОВОТІС» оплатив поставлений товар, що підтверджується платіжним дорученням №787 від 26.12.2019, та не заперечується відповідачем.

В той же день 11.09.2019 року між ТОВ «Новотіс» як комітентом та ТОВ Торговий дім «ТІД» як комісіонером укладений договір комісії №14 за яким комітент доручає, а комісіонер зобов`язується здійснити реалізацію нерезидентам України продукції яка належить комітенту.

Згідно п.3.4 вказаного договору розрахунки між комітентом та комісіонером за проданий товар здійснюються не пізніше 30-ти календарних днів з моменту оформлення експортної вантажної декларації у безготівковій формі на поточний рахунок комітента по курсу зазначеному у вантажній митній декларації.

Також у п.3.5 та п.3.6 договору комісії вказано, що за послуги надані по цьому договору в тому числі за делькредере Комітент виплачує комісіонеру винагороду обумовлену в додатках до цього договору, та винагорода за поручительство делькредере становить 1200грн.

У додатку №1 до договору комісії №14 від 11.09.2019р. сторонами визначена ціна продажі пшениці 2 класу 183 долару США за 1 тону на загальну суму :400т.+/-10%+73200+/-10%., та визначено що комісійна винагорода становить 120грн. за кожну реалізовану тону товару, винагорода делькредере 1200грн. по кожному укладеному додатку.

У Додатку №2 до договору комісії №14 від 11.09.2019р. сторонами визначена ціна продажі пшениці 3 класу 183 долару США за 1 тону на загальну суму :240т.+/-10%+43920+/-10%., та визначено що комісійна винагорода становить 120грн. за кожну реалізовану тону товару, винагорода делькредере 1200грн. по кожному укладеному додатку.

Та в той же день 11.09.2019 року між комітентом та комісіонером укладені акт №1 приймання передачи-товару по договору комісії №14 від 11.09.2019р. за якими комітент 11.09.2019 р. передав комісіонеру 406,84 тони пшениці 2 класу та акт №2 приймання передачи-товару по договору комісії №14 від 11.09.2019р. за яким комітент 11.09.2019 року передав комісіонеру 243,12тони пшениці 3 класу на умовах EXW ТОВ «СП Рисоілтермінал» м.Чорноморськ вул.Центральна 20а.

Таким чином в один день позивачем було придбаний товар пшениця 2,3 класів, та передано на комісію для продажу.

За офіційними даними НБУ розміщеними на сайті НБУ курс долара на цей день встановлений 24,88грн. (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=11.09.2019&period=daily).

Виходячи з даного курсу позивач придбав пшеницю у ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» по ціні еквівалентної 5340грн. (ціна тони пшениці) :24.88грн(курс 1 долара США) =214,63 дол.США за тону.

Та видав доручення на її реалізацію в той же день по ціні 183дол.США.

Також його додаткові витрати, згідно звітів комісіонера №1 від 30.09.2019 року, №2 від 31.10.2019 року, №3 від 28.11.2019 року склали :

По звіту №1 на реалізацію 79 тон пшениці 3 класу : комісійна винагорода -9480грн., інші витрати 11320.84грн., винагорода делькредере 1200грн. ;

По звіту №2 на реалізацію 406 тон пшениці 2 класу : комісійна винагорода -48757.20грн., інші витрати 44741.83грн., винагорода делькредере 1200грн.

По звіту №3 на реалізацію 163,86 тон пшениці 3 класу : комісійна винагорода -19663.20грн., інші витрати 18621.66грн.

Сума отримана від продажу товару по договору комісії №14 вказана в актах становить: акт №1 - 349996,61грн, при курсі долара на час оформлення ВМД -24.20949грн.(вказана в рядку 23 ВМД) , акт №2 -1933574.73грн. при курсі долару США на час оформлення ВМД -24.785759грн., акт №3 -729136.46грн. при курсі долару США на час оформлення ВМД -24.315588грн.

Згідно матеріалів справи розрахунок комісіонер з позивачем в повному обсязі не провів, та на час проведення перевірки сплачено з належних до сплати 3 012 707грн. її частина у розмірі -559 469,40грн, з яких усі суми перераховані на рахунок позивача, вже після початку перевірки позивача Головним управлінням ДПС в Одеській області.

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПКУ господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності, кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.231 п.14.1 ст.14 ПКУ розумна економічна причина (ділова мета) це причина, яка може бути наявна лише за мови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

З визначеного ПК України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податків отримати відповідний економічний ефект. Тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених задач) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості.

Через помилкове зазначення в п.4.1. Договорів та актах прийому-передачі адреси ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» направило позивачу листа № 12/09 від 12.09.2019 року з проханням вважати правильним адрес: АДРЕСА_1 .

Позивач повідомляв відповідача у запереченнях на акт перевірки, що дана адреса зазначена в документах є помилкою, а тому дана обставина не може бути достатньою для висновку про нереальність господарських операцій між позивачем та продавцем товару.

Таким чином, Позивачем під час перевірки були надані всі первинні документи, які свідчать про фактичне здійснення господарської операції, та зауважень, щодо форми первинних документів на підтвердження господарських операцій матеріали справи не містять.

Крім того, матеріли справи містять первинні документи на підтвердження господарських операцій ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНИ» з контрагентами, в яких було закуплено реалізований позивачу товар.

З огляду на наведене, господарська операція з придбання пшениці у ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» спричинила реальні зміни майнового стану Позивача, який розпорядився нею в подальшому з певною економічною метою, відтак висновки відповідача про відсутність факту реальної поставки є необгрунтованими.

Суд погоджується з аргументом позивача що, сертифікати або посвідчення якості на придбаний та реалізований товар не є первинними документами в розумінні ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та не входять до предмету перевірки.

Відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 05.02.2020 р. у справі №823/1519/16), сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю. Верховний Суд також погодився з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що наявність або відсутність окремих документів або ж помилки у їх оформленні не є підставою для переконання про відсутність господарської операції якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

TOB «НОВОТІС» не повинен нести відповідальність за дії третіх осіб, в даному випадку - порушення податкового законодавства, які допущені контрагентом у 4-му ланцюгу постачальників, про які зазначено в Акті перевірки (т.1 а.с.а.с.33-45).

Чинне законодавство не зобов`язує і не наділяє юридичних осіб правом перевіряти діяльність їх контрагентів на предмет її відповідності законодавству, перевіряти їх первинну документацію, дані бухгалтерського та податкового обліку тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, який у постанові від 23.07.2020 року по справі № 826/6806/17, постанові від 23.07.2020 року по справі № 816/1122/16 та постанові від 13.08.2020 у справі № 520/4829/19 вказав, що вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Також, норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків (Постанова КАС ВС від 19 лютого 2019 року по справі № П/811/217/17).

Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху товару, яка б могла свідчити про узгодженість дій Позивача та його постачальника для одержання ним незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Згідно ст.17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так Європейський суд з прав людини у справі «Булвес АД проти Болгарії» (2009 рік, заява №3991/03) сформував наступну позицію: враховуючи своєчасне і повне виконання компанією- заявником своїх обов`язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія - заявник знала чи могла знати., Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності

Суд враховує, що відповідач, серед іншого, обгрунтовує свої твердження про нереальність спірних правочинів податковою інформацією відносно постачальників контрагентів за ланцюгом.

Верховний суд у своїх рішеннях у справі № 817/1339/17 від 31.07.2020р., справі № 815/6475/15 від 22.05.2020р. неодноразово вказував, що податкова інформація, яка наявна в інформаційно - аналітичних базах відповідача відносно контрагентів платників податків, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, не може слугувати критерієм оцінки реальності господарських операцій, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Також суд критично ставиться на посилання у акті на кримінальні провадження в яких йде посилання на ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» та його засновників 523/13445/15-к, 464/6185/15-к, 127/30935/13-к (№ справи).

Так як у вказаних кримінальних провадженнях відсутній обвинувальний вирок (або постанова про звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих обставин), який набув законної сили. Крім того, кримінальні провадження відкриті не щодо посадових осіб ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНИ», а стосовно його контрагентів.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, у постанові від 09.07.2019 року по справі № 0940/1916/18 де зазначив, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано не взяв до уваги і посилання контролюючого органу на наявність кримінального провадження №0000011 щодо використання реквізитів Івано-Франківського спортивно-культурного центру «Бліц» шахової асоціації незрячих України у незаконній діяльності, оскільки в зазначеному кримінальному провадженні відсутній вирок.

Таким чином, ТОВ «НОВОТІС» не повинно нести відповідальність за відсутності вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як невід`ємного елемента верховенства права (ст.8 Конституції України); індивідуальний характер відповідальності (ст.61 Конституції України); забезпечення доведеності вини (ст. 129 Конституції України).

Враховуючи встановлені обставини суд вважає, що висновки Акта перевірки необгрунтовані, та не підтверджені матеріалами справи, тому прийняте на його підставі податкове повідомлення -рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення є протиправним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позову додано платіжне доручення №911 від 03.11.2020р. про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 9149 грн.

Таким чином з урахування задоволення позовних вимог, суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору сплаченого позивачем з відповідача.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотіс» до Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 13.10.2020 року № .

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотіс» (67543, Одеська обл., Лиманський р-н, сільрада Визирська комплекс будівель та споруд №5) витрати по сплаті судового збору 9149грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст..ст.293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.

.