Справа № 640/5697/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м. Київ № 640/5697/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов?язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» (далі також - позивач, ТОВ «БФК Партнер ЛТД») з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просило суд: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві №410 від 16.01.2020 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» (40107910)»; 2) визнати протиправними дії відповідача, що виявились в проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БФК Партнер ЛТД».

В обґрунтування позовних вимог зазначено про прийняття відповідачем наказу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БФК Партнер ЛТД» з порушенням чинного законодавства. А саме безпосередньо зі змісту оспорюваного наказу вбачається відсутність у контролюючого органу правових підстав для призначення перевірки товариства згідно з пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Зокрема, в тексті наказу зафіксовано, що платник у відповідь на письмовий запит контролюючого органу надав письмові пояснення разом з документальним підтвердженням. При цьому, на думку позивача, сам письмовий запит ГУ ДФС у м. Києві від 28.11.2018 вих. №112122/10/26-15-14-04-05-12 за своїм змістом та формою не відповідав вимогам чинного законодавства (не містив посилань на належні докази наявності підстав для надсилання письмового запиту).

З огляду на протиправність прийнятого наказу від 16.01.2020 №410 позивач дійшов висновку про протиправність дій відповідача по проведенню перевірки на підставі цього Наказу.

Крім того, позивач посилався на обставину отримання ним наказу від 16.01.2020 №410 вже після закінчення проведення посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві документальної позапланової невиїзної перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/5697/20 за вказаним позовом та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання вимог ухвали суду представник ГУ ДПС у м. Києві подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в тексті якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовував тим, що за результатами аналізу показників податкових декларацій з податку на додану вартість, податкової звітності ТОВ «БФК Партнер ЛТД» та інформації, наявної в Єдиному реєстрі податкових накладних, ГУ ДПС у м. Києві дійшло висновку про недотримання позивачем вимога податкового законодавства при формуванні показників податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» за звітні періоди квітень, травень і червень 2018 року, всього на загальну суму 659 557 грн. У зв`язку з цим та на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України було прийнято наказ від 16.01.2020 №410.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ГУ ДПС у м. Києві прийнято наказ від 16.01.2020 №410 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» (40107910)», який підписано в.о. начальника Багмет Н. За змістом цього Наказу від 16.01.2020 контролюючий орган на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та у зв`язку з наданням пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит ГУ ДФС у м. Києві від 28.11.2018 №112122/10/26-15-14-04-05-12 вирішив провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «БФК Партнер ЛТД» () з питань дотримання ним вимог податкового законодавства при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865) за квітень, травень, червень 2018 року показників декларацій з податку на додану вартість, починаючи з 20.01.2020 по дату завершення перевірки (тривалістю 3 робочі дні). Таку документальну перевірку вирішено проводити в приміщенні ГУ ДПС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 2, каб. 317.

Також в тексті наказу від 16.01.2020 №410 зазначено, що підставою для такого наказу є доповідна записка Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування від 27.12.2019 №2182/26-15-05-04-04.

В подальшому, у період з 20.01.2020 по 22.01.2020 працівником ГУ ДПС у м. Києві на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 16.01.2020 №410 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача щодо визначення ним показників податкових декларацій з податку на додану вартість за квітень, червень і травень 2018 року по операціях з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865). За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки складений акт від 29.01.2020 №109/26-15-05-04-04/40107910 з висновками про порушення ТОВ «БФК Партнер ЛТД» вимог Податкового кодексу України та про заниження платником сум податку на додану вартість.

Окрім того, в тексті акта перевірки (а саме на 1 - 2 такого акта) зафіксовано, що ГУ ДПС у м. Києві надіслало 16.01.2020 засобами поштового зв`язку на адресу Товариства (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26) копію наказу від 16.01.2020 №410, разом із повідомленням про початок проведення перевірки вих. №7088/10/26-15-05-04-04 від 16.01.2020. Вказані документи були вручені платнику 28.01.2020.

Вважаючи зазначені рішення (наказ) про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки та дії по проведенню такою перевірки протиправними, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в редакції, чинній на момент призначення та проведення документальної перевірки, встановлено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом норм п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Зокрема, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з п. 79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За змістом пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Аналізуючи зміст норм пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України суд дійшов висновку, що Кодексом визначені певні обставини (юридичні факти), з настанням яких законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки. А саме такою обставиною є ненадання або надання не у повному обсязі платником пояснень та документальних підтверджень протягом п`ятнадцяти календарних днів на письмовий запит податкового органу.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано ст. 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок №1245). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

За змістом п. 10 Порядку № 1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

При цьому, у разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

З текстів позовної заяви, відзиву на позов та наявного у матеріалах справи акта перевірки суд встановив, що ГУ ДФС у м. Києві склало на адресу ТОВ «БФК Партнер ЛТД» письмовий запит від 28.11.2018 вих. №112122/10/26-15-14-04-05-12 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)». В тексті цього запиту ГУ ДФС у м. Києві посилалося на виявлення фактів, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «БФК Партнер ЛТД» даних податкового кредиту у загальній сумі 659 557 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865), що задекларовані у податкових деклараціях з податку на додану вартість за періоди квітень, травень і червень 2018 року, та як наслідок про недотримання позивачем окремих норм податкового законодавства.

З огляду на це та керуючись рядом норм ПК України та п. 14 Порядку №1245, ГУ ДФС у м. Києві запитувало у ТОВ «БФК Партнер ЛТД» пояснення з приводу наведених у тексті запиту фактів, а також засвідчені копії документів за визначеним переліком.

Як стверджує позивач та не було спростовано відповідачем, вказаний письмовий запит контролюючого органу від 28.11.2018 позивач отримав 18.12.2018, та у січні 2019 року надав письмову відповідь (лист від 10.01.2019 №10/01-19 разом з копіями документів).

Оригінал та/або засвідчену копію такого листа-відповіді платника від 10.01.2019, так і документальні докази здійснення контролюючим органом (в особі відповідного структурного підрозділу) дослідження та аналізу змісту листа платника (в т.ч. доповідну записку, що згадується в тексті оспорюваного наказу), сторони всупереч вимог ухвали про відкриття провадження у справі до суду не подали.

Разом на стор. 2 - 3 акта перевірки лише зафіксовано, що зміст вказаного листа платника, на переконання контролюючого органу, не пояснює причин недостовірності даних, що містяться у поданих товариствах податкових деклараціях з ПДВ.

В силу припису процесуальних норм ст.ст. 72, 73 і 77 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд в тексті ухвали про відкриття провадження у справі №640/5697/20 зобов`язав відповідача серед іншого подати до суду засвідчені копії всіх наявних у Головного управління документів, що були ним враховані при прийнятті оспорюваного наказу про проведення документальної позапланової перевірки позивача (в т.ч. доповідної записки №2182/26-15-05-04-04 від 27.12.2019, письмового запиту від 28.11.2018 №112122/10/26-15-14-04-05-12 та відповідей платника на такий запит). Проте відповідач подав до суду лише відзив на позовну заяву, проігнорувавши при цьому з невідомих причин вимоги суду щодо подання доказів на підтвердження правомірності оспорюваних рішення та дій.

Враховуючи те, що відповідачем (суб`єктом владних повноважень) не було доведено суду обставину, з якою пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України пов`язує виникнення у контролюючого органу підстави для призначення документальної позапланової перевірки платника (а саме, в даному випадку - надання контролюючим органом оцінки змісту поданих ТОВ «БФК Партнер ЛТД» у відповідь на письмовий запит від 28.11.2018 пояснень та копій документів та, відповідно встановлення контролюючим органом обставини їх недостатності), то суд приходить до висновку про відсутність у матеріалах справи належних документальних доказів дотримання ГУ ДПС у м. Києві вимог ПК України при прийнятті 16.01.2020 рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.

Як наслідок суд погоджується з доводами позивача про протиправність наказу ГУ ДПС у м. Києві від 16.01.2020 №410 та вважає за доцільне визнати таке рішення суб`єкта владних повноважень протиправним.

При цьому, стосовно позовної вимоги позивача про скасування наказу від 16.01.2020 №410, то суд не вбачає необхідності у цьому, оскільки на день звернення Товариства з цим позовом до суду Наказ (як індивідуально-правовий акт) вже був реалізований. Наведене засвідчується обставиною складання акта перевірки від 29.01.2020 №109/26-15-05-04-04/40107910. Крім того, зі змісту позовної заяви ТОВ «БФК Партнер ЛТД» (вх. №640/19770/20 від 25.08.2020), що була подана до Окружного адміністративного суду міста Києва, суд встановив обставину прийняття ГУ ДПС у м. Києві 03.02.2020 на підставі вказаного акта перевірки податкового повідомлення-рішення за №.

З приводу іншої позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій ГУ ДПС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, за результатами якої складено акт перевірки від 29.01.2020 №109/26-15-05-04-04/40107910, суд вважає, що дана вимога також підлягає задоволенню.

Так, у силу положень ч. 2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

В даному випадку, оскільки судом було констатовано про протиправність наказу від 16.01.2020 №410 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, то дії контролюючого органу по проведенню перевірки на підставі цього ж Наказу не можуть вважатися законними.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 цієї ж статті Кодексу)

Наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 27.02.2020 №63 підтверджено, що ТОВ «БФК Партнер ЛТД» під час звернення до суду з вказаними позовом сплатило судовий збір у розмірі 4 204 грн. Відтак, враховуючи суть та розмір заявлених і фактично задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у зазначеній сумі коштів за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» (ідентифікаційний код 40107910, адреса: 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26) до Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправним рішення, визнання протиправними дій задовольнити частково.

Визнати протиправним наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 16.01.2020 №410 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» (код 40107910)».

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» на підставі зазначеного наказу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» (ідентифікаційний код 40107910, адреса: 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26) судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 4 204 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок