Справа № 380/6023/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6023/20 пров. № А/857/2194/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Большакової О.О., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційної служби міста Львова на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року (головуючий суддя: Коморний О.І., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту рішення 30.11.2020) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційної служби міста Львова про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 , 29.07.2020 звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова щодо відмови провести донарахування та виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з врахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 у справі № 1340/4886/18, яким Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова зобов`язано ОСОБА_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, що у серпні 2018 року (місяці звільнення з військової служби) становила 2435,64 гривень;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова здійснити виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 у сумі 29988,81 гривень, з урахуванням раніше виплаченої суми, з огляду на включення до грошового забезпечення для її нарахування індексації грошового забезпечення, яка в серпні 2018 року (місяці звільнення з військової служби), відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 у справі № 1340/4886/18 становила 2435,64 гривень.

Обґрунтовує позов тим, що на день звільнення з військової служби позивач не отримав у повному обсязі кошти на які мав право під час проходження військової служби, а саме йому не була виплачена у повному обсязі індексація грошового забезпечення. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/4886/18 від 23.01.2019, яку Восьмий апеляційний адміністративний суд 06.05.2019 залишив без змін, КЕВ м. Львова було зобов`язано виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.08.2013 по 31.07.2018 у сумі 84714,70 грн, відповідно до розрахунку, у якому сума індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в серпні 2018 року (місяць звільнення з військової служби) становила 2435,64 грн.

Вказує, що через невиплату індексації, грошова допомога при звільненні, передбачена ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплачена без урахування сум індексації грошового забезпечення, що свідчить про протиправність дій суб`єкта владних повноважень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова щодо відмови провести донарахування та виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з врахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 у справі № 1340/4886/18, яким Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова зобов`язано ОСОБА_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, що у серпні 2018 року (місяці звільнення з військової служби) становила 2435,64 гривень. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення, яка в серпні 2018 року (місяці звільнення з військової служби), відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 у справі № 1340/4886/18 становила 2435,64 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн на користь ОСОБА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що суд ненаділений повноваженнями перебирати на себе функцію здійснення розрахунку та нарахування коштів замість органу, на який покладено такі повноваження, а розрахунок сум індексації грошового забезпечення здійснено не правильно.

Позивач, 15.02.2021 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник відповідача Улинець О.М., у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати.

Представник позивача Хлопецький О.О., у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 15.08.2018 № 43 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас (за станом здоров`я), а наказом начальника Західного територіального управління внутрішнього аудиту від 31.08.2018 № 186 виключено зі списків особового складу з 31.08.2018 (а. с. 18).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/4886/18 від 23.01.2019, яке Восьмий апеляційний адміністративний суд 06.05.2019 залишив без змін, КЕВ м. Львова зобов`язано виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.08.2013 по 31.07.2018 у сумі 84714,70 грн, відповідно до розрахунку, у якому сума індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в серпні 2018 року (місяць звільнення з військової служби) становила 2435,64 грн (а. с. 70-78).

Позивач, 04.05.2020 звернувся до керівництва КЕВ м. Львова щодо здійснення йому перерахунку та доплати грошової допомоги при звільненні (із включенням до грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, що була нарахована та виплачена на підставі рішення суду, яке набрало законної сили) (а. с. 28).

У відповіді від 13.07.2020 № 290 на вищезазначений запит, відповідачем повідомлено, що у місяці звільнення позивача (серпень 2018 року) право на отримання індексації у нього не настало і відповідно підстав для перерахунку його вихідної допомоги з врахуванням суми індексації немає. При цьому, відповідач у своїй відповіді зазначив, що сума індексації позивача у серпні 2018 року не складає 2435,64 грн, через невірно застосований останнім розрахунок індексу споживчих цін (а. с. 31).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення, оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно п. 1 розділу XXXII наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 за № 745/32197, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (далі Порядок № 260).

Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються, зокрема, звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою (п. 5 розділу XXXII Порядку № 260).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII).

Згідно ст. 1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ (далі Закон № 2017-ІІІ) визначено право громадян на соціальні гарантії. Відповідно до вказаної статті, Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до статті 19 цього Закону, державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, який своєю постановою № 1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно пункту 6 цього Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, в тому числі для військовослужбовців.

Щодо включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер.

Натомість, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справ № 820/5286/17 від 19.03.2020.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/4886/18 від 23.01.2019, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2019, КЕВ м. Львова зобов`язано виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.08.2013 по 31.07.2018 у сумі 84714,70 грн, відповідно до розрахунку, у якому сума індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в серпні 2018 року (місяць звільнення з військової служби) становила 2435,64 грн (а. с. 70-78).

За встановлених судом апеляційної інстанції обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що індексація грошового забезпечення є складовими місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправну бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова щодо відмови провести донарахування та виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , з врахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 у справі № 1340/4886/18, яким відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення, яка в серпні 2018 року (місяці звільнення з військової служби), відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 у справі № 1340/4886/18 становила 2435,64 гривень з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції (ч. 5 ст. 308 КАС України)

Суд апеляційної інстанції зауважує, що оскаржуваним рішенням за рахунок бюджетних асигнувань Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова на користь ОСОБА_1 стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн.

Однак, оскільки в апеляційній скарзі не наведено доводів щодо скасування рішення суду першої інстанції в цій частині, суд апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, не перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у вказаній частині.

Також, суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання скаржника в апеляційній скарзі, що розрахунок сум індексації грошового забезпечення позивача здійснено не правильно. Оскільки предметом розглядуваного спору є не правомірність нарахування сум індексації, а визнання протиправною бездіяльність щодо відмови провести донарахування, виплату грошової допомоги при звільненні та зобов`язання здійснити таку з урахуванням індексації грошового забезпечення. Отже, згідно ч. 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості розглядати вказані доводи апеляційної скарги.

Крім цього, як зазначалося вище, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/4886/18 від 23.01.2019, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2019, тобто набрало законної сили, КЕВ м. Львова, зобов`язано виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.08.2013 по 31.07.2018 у сумі 84714,70 грн, відповідно до розрахунку, у якому сума індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в серпні 2018 року (місяць звільнення з військової служби) становила 2435,64 грн.

Таким чином, апеляційна скарга Квартирно-експлуатаційної служби міста Львова не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційної служби міста Львова залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 380/6023/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. О. Большакова
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 11.03.2021.