Справа № 540/213/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/213/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач, Пенсійний фонд) від 26.11.2020 № 14 про утримання надміру виплачених сум пенсій;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повернути всі суми пенсійних виплат, утриманих на дату ухвалення судового рішення по даній справі відповідно до рішення відділу перерахунків №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 26.11.2020 № 14.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що утримання виплаченої надміру пенсії, відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера, що полягає у наданні недостовірної інформації або неподання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством та подання страхувальником недостовірних даних у спосіб, передбачений Порядком. Позивач зауважила, що законодавцем передбачені лише два винятки з цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталась внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату та у разі недобросовісності зі сторони набувача, відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу України, Пенсійний фонд мав перевірити достовірність поданих Великолепетиською районною державною адміністрацією довідок про заробітну плату №3 від 09.02.2008 за період роботи з 1991 по 1995 рр. та № 14 від 05.03.2008 за період роботи з 1988 по 1990 рр. з первинними документами, оскільки позивач не має нести відповідальності за достовірність зазначеної у даних документах інформації. Свою позицію позивач мотивує висновками Верховного Суду України викладеної у постановах від 14.11.2019 у справі № 917/1860/17, від 09.11.2018 по справі № 243/5236/17, від 12.07.2018 у справі № 489/1079/17 та від 28.03.2018 у справі № 173/166/17. ОСОБА_1 в позові зазначила про те, що в результаті проведеного Пенсійним фондом перерахунку її пенсії, розмір останньої зменшився за відсутності законних на те підстав, неправомірно встановлено надміру виплачену суму пенсії в період з 01.03.2008 по 31.05.2019 у розмірі 19 064,51 грн., яка відповідно до спірного рішення відповідача № 14 від 26.11.2020 буде стягуватись у розмірі 5 % з нарахованої суми пенсії щомісячно, починаючи з січня 2021 року до повного погашення, відповідно дане рішення позивач вважає незаконним та просить суд скасувати, а також просить зобов`язати повернути їй стягнуті з неї Пенсійним фондом суми пенсії з січня 2021 року.

27.01.2021 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

19.02.2021 до суду надійшов відзив на адміністративний позов від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому зазначено про не визнання позовних вимог, просить відмовити в їх задоволенні за безпідставністю. Відповідач вважає законним та обґрунтованим спірне рішення від 26.11.2020 № 14 про утримання надміру виплачених сум пенсій, зазначає про те, що Пенсійний фонд діє відповідно до Конституції України, законів України з дотриманням Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280. Відповідачем, на виконання постанови правління Пенсійного фонду України від 03.09.2018 № 19-1 «Про проведення інвентаризації пенсійних справ», якою було затверджено Порядок проведення у 2018-2019рр. інвентаризації пенсійних справ, проведено перевірку відповідності даних первинних документів даним довідок про заробітну плату виданих щодо ОСОБА_1 Великолепетиською районною державною адміністрацією, якою встановлено, що позивачу за період з 01.03.2008 по 31.05.2019 зайво сплачена сума пенсії у розмірі 19064,51 грн., у зв`язку з чим Пенсійним фондом прийнято спірне рішення на підставі ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та повідомлено позивача листом від 26.11.2020 № 2100-0306-8/49652 про утримання з неї переплачених сум пенсійних коштів у розмірі 5 % із нарахованої пенсії, в разі не повернення такої у добровільному порядку протягом місяця, починаючи з січня 2021 року щомісячно, до повного погашення. Відповідач також зазначив, що задоволення позову призведе до нераціонального використання державних коштів.

22.02.2021 до суду надійшла заява позивача на відзив Пенсійного фонду, в якій ОСОБА_1 наполягає на задоволенні позовних вимог з викладених у позовній заяві підстав та зазначила, що рахункова помилка, допущена в довідках Великолепетиської районної державної адміністрації при визначенні заробітку, не з вини позивача, а допущена з вини організації, у якій ОСОБА_1 працювала до виходу на пенсію, відповідачем не наведено жодного факту недобросовісності ОСОБА_1 та нераціональне використання Пенсійним фондом державних коштів, не є в даному випадку підставою для відмови у задоволені позову.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом зазначає наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Пенсійному фонді, з 15.03.2005 отримує пенсію за віком (протокол Пенсійного фонду від 30.03.2005), має пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 19.05.2005 за номером пенсійної справи № НОМЕР_2 .

Згідно наявної у справі пенсійної справи № 112391 за останнім записом № 38 в трудовій книжці від 25.03.2003 ОСОБА_1 працювала у Великолепетиському районному будинку культури на посаді костюмера, згідно наказу № 27 від 25.03.2005, та була звільнена з посади за власним бажанням згідно наказу від 24.05.2005 № 29 (запис № 39). Право на пенсію та визначення її розміру, було здійснено Пенсійним фондом на підставі отриманих довідок від Великолепетиської районної державної адміністрації № 15 від 22.02.2005 щодо підтвердження періоду роботи у Великолепетиській районній бібліотеці для дорослих з 16.01.1975 (наказ № 2 від 15.01.1973) по 26.04.1973 (наказ № 8 від 25.04.1973), виданої на підставі книг наказів за 1973 рік; від 11.02.2005 № 23 на підтвердження роботи на посаді у Великолепетиському ясла-садку № 1 з 07.05.1973 (наказ № 14 від 03.05.1973) по 04.06.1973 (наказ № 21 від 04.06.1973), виданої на підставі книг наказів за 1972-1973 рр.; від 22.02.2005 №12 щодо підтвердження періоду роботи у Велдиколепетиському районному відділ культури з 01.06.1973 (наказ № 47 від 01.06.1973) по 12.02.1988 (наказ № 6 від 12.02.1988), виданої на підставі книг наказів за 1971-1988рр. та подання від 22.02.2005 №1.

Також, на підтвердження права виходу на пенсію за віком, були враховані архівна довідка Великолепетиської районної державної адміністрації від 11.02.2005 № 64-Г щодо підтвердження періоду роботи у 1971 році в колгоспі імені Петровського Великолепетиського району Херсонської області та розміру заробітної плати; довідки від 22.02.2005 № 11 щодо розміру заробітної плати за періоди з 01.01.1983 по 31.12.1987; довідки про заробіток для обчислення пенсії від 05.03.2008 № 14 за період роботи з жовтня 1988 по грудень 1990 рр.; довідки про заробіток № 3 від 09.02.2008 за період роботи з січня 1991 по травень 1995 рр. (за виключенням червня місяця 1991 року та серпня місяця 1992 року).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 14.03.2008 було здійснено перерахунок пенсії за зазначеними довідками № 14 та № 3, що підтверджується наявними в матеріалах пенсійної справи розпорядженням Пенсійного фонду про перерахунок з 01.07.2008, розрахунком пенсії, розпорядженням про перерахунок пенсії з 01.04.2009, розпорядженням від 22.12.2009 щодо розрахунку пенсії на 01.11.2009, розрахунком № 3, та іншими матеріалами. Таким чином, судом встановлено, що на підставі довідок Великолепетиської районної державної адміністрації та норм діючого законодавства, пенсія ОСОБА_1 підлягала відповідному перерахунку, починаючи з 2008 року, що сторонами не оспорюється.

19.04.2019 провідним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи № 2 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області Плаксіною Н. складено акт № 51/2-09 про відповідність даних первинних документів даним довідки про заробіток для обчислення пенсії, в якому зазначено про виконання направлення Пенсійного фонду від 29.03.2019 щодо проведення звірки відповідності даних первинних документів даним в довідці Великолепетиської районної державної адміністрації від 09.02.2008 № 3 про заробіток для обчислення пенсії, виданої ОСОБА_1 за період роботи з 01.10.1988 по 31.05.1995.

Підставою для проведення звірки зазначено службова записка відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №11 Пенсійного фонду від 20.03.2019 № 2 щодо необхідності проведення звірки обґрунтованості видачі довідки від 09.02.2008 № 3 про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_1 .

В даному акті № 51/2-09 зазначено, що проведеною звіркою 19.04.2019 було встановлено розбіжність відомостей щодо розміру заробітної плати визначеної у 1992 та 1993 рр., а також зазначено «З жовтня 1988 року по травень 1995 року з сум заробітної плати утримано: прибутковий податок, профспілкові внески, утримання до Пенсійного фонду. Грошова одиниця в первинних документах не вказана. За результатами звірки необхідно подати нову довідку…». Один примірник даного акту отримано головним бухгалтером Великолепетиської районної державної адміністрації 06.05.2019.

В матеріалах справи міститься довідка видана Великолепетиською районною державною адміністрацією від 07.05.2019 № 38 щодо суми заробітної плати з розшифруванням, сформованої відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 2.1 розділу ІІ), зазначено розмір виплаченої заробітної плати починаючи з жовтня 1988 року по травень 1995 року у загальній сумі 451,32101 грн., а також наявна довідка від 09.09.2019 № 04-1757/1-3 про розмір заробітної плати ОСОБА_1 з розшифруванням з травня 1995 по лютий 2002 рр. у сумі 13882,56 грн.

З матеріалів пенсійної справи вбачається відповідне сформування Пенсійним фондом довідки від 11.07.2019 за № 3844/04-04 на підтвердження встановленої суми переплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 19064,51 грн.

Як зазначає у відзиві відповідач, в наслідок проведеної звірки було встановлено, що при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 1,55043 за періоди роботи ОСОБА_1 з 01.10.1988 по 30.09.1993 і з 01.07.2000 по 31.01.2005, обчисленому відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, та коефіцієнті страхового стажу 0,36583, розрахованому згідно даної статті Закону № 1058-IV, за 36 років 07 місяців 07 днів розмір пенсії в травні 2019 року складав 2737,04 грн., в тому числі: 2498,12 грн. - основний розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до ст. 27 № 1058-IV (4404,35 грн. х 1,55043 х 0,36583, де 4404,35 грн. - середня заробітна плата (дохід в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, збільшена на коефіцієнт 1,17 (3764,40 грн. х 1,17); 239,52 грн. - доплата за 16 років стажу понад встановлені для жінок 20 років, обчислена згідно із ст. 28 № 1058-IV, з урахуванням п.4-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (1497,00 грн. х 16%).

В ході проведеної звірки з довідкою від 07.05.2019 № 38 відповідачем були використані особові рахунки про заробітну плату Великолепетиської районної державної адміністрації за 1988 -1995 рр. та зафіксовано про виявлені розбіжності у 1992 та 1993 рр., а саме, при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 0,98628 за період з 01.06.1990 по 31.05.1995 і з 01.07.2000 по 31.01.2005 розмір пенсії 01.06.2019 становив 1908,72 грн., в тому числі: 1589,14 грн. - основний розмір пенсії за віком (4404,35 грн. х 0,98628 х 0,36583); 80,06 грн. - доплата 65 - річним до 40% мінімальної заробітної плати згідно із ч.2 ст. 28 Закону № 1058-IV (до 1669,20 грн. = 4173,00 грн. х 40%, де 4173,00 грн. - мінімальна заробітна плата з 01.01.2019); 239,52 грн. - доплата за 16 років понаднормативного стажу. З 01.03.2008 відповідачем розмір пенсії було переглянуто на підставі ч. 3 ст. 49 Закону № 1058-IV та встановлено, що за період з 01.03.2008 по 31.05.2019 позивачеві зайво виплачені кошти у сумі 19064,51 грн.

Пенсійним фондом сформованим листом від 25.07.2019 №807/93-12 надісланого на адресу ОСОБА_1 , повідомлено останню, що внаслідок проведеної звірки та після приведення у відповідність пенсійної справи до норм чинного законодавства з 01.03.2008 розмір пенсії ОСОБА_1 до виплати складає 1908,72 грн., за період з 01.03.2008 по 31.05.2019 обчислена переплата пенсійних коштів в сумі 19064,51 грн., яку на підставі ст. 1212 ЦК України та ст.50 Закону № 1058-IV відповідач просить повернути у добровільному порядку, та роз`яснює право ОСОБА_1 за ст. 105 Закону № 1058-IV оскаржити дії та рішення виконавчих органів Пенсійного фонду до вищого органу або в судовому порядку.

01.10.2019 Пенсійним фондом у своєму листі № 1077/03-12 сповіщено Великолепетиську районну державну адміністрацію про виявлену в ході проведеної звірки розбіжність даних первинних документів із даними довідки про заробітну плату від 09.02.2008 № 3, видраної ОСОБА_1 за 1992-1993 рр., що призвело до переплати пенсії за період з 01.03.2008 по 31.05.2019 в сумі 19064,51 грн. та на підставі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» просить в добровільному порядку відшкодувати виявлену переплату протягом місяця.

В свою чергу, Великолепетиська районна державна адміністрація у своєму листі від 08.10.2019 за № 07-378/01-24, адресованого Пенсійному фонду, просить надати більш детальну інформацію щодо встановленої розбіжності та виявленої переплати пенсії та повідомляє про звернення до Херсонської обласної державної адміністрації із проханням надати роз`яснення щодо порядку відшкодування переплати пенсії з Державного бюджету.

Відповідно, Пенсійним фондом 29.10.2019 та 12.11.2019 (лист №5838/0404, лист № 1203/03-12) було надіслано розгорнуту інформацію щодо виявленої переплати пенсії ОСОБА_1 .

З наявної в матеріалах справи вбачається сформована Пенсійним фондом довідка про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) в якій зафіксовано розмір переплаченої суми пенсії за період з 01.03.2008 по 31.05.2019 у сумі 19064,51 грн. Та, 26.11.2019 у листі № 1241/03-12 Пенсійний фонд пропонував Великолепетиській районній державній адміністрації прийняти рішення щодо відшкодування переплати пенсії ОСОБА_1 для подальшого вирішення питання. Аналогічний за змістом лист був також сформований 18.12.2019 за № 1337/03-12.

Як наслідок, Пенсійним фондом було прийнято рішення від 26.11.2020 № 14 про утримання надміру виплачених сум пенсій, оформленого згідно Додатку 1 до Порядку проведення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення (п. 3), в якому зазначено про те, що за довідкою управління з питань виплат пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 11.07.2019 № 3844/04-04 утворилась переплата пенсії у сумі 19064 грн. 51 коп. За період з 01.03.2008 по 31.05.2019, яка у зв`язку з коригуванням заробітної плати по акту перевірки підлягає поверненню гр. ОСОБА_1 на підставі ст. 50 Закону № 1058-IV у добровільному порядку та зазначено, що «У разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення утримувати переплату в розмірі 5 % пенсії щомісячно, починаючи з січня 2021 року до повного погашення.»

Відповідно, Пенсійним фонд своїм листом від 26.11.2020 № 2100-0306-8/49652 повідомив позивача з рішенням від 26.11.2020 № 14 про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Позивач в позовній заяві зазначає, що з розпорядження Пенсійного фонду № 112391 від 26.03.2008, в переліку заробітної плати за 1992 рік, у четвертому стовпчику зазначені коефіцієнти, та вбачається, що за цей період він складав 5,6, в той час як за інші роки коефіцієнт був переважно не більше 1,0 та в розпорядженні відповідача №112391 від 24.06.2019, вже після корегування даних заробітної плати, коефіцієнт заробітної плати у 1992 році вже складав в середньому не більше 1.0.

Позивач, не погоджуючись з рішенням Пенсійного фонду від 26.11.2020 № 14 звернулась до суду з вказаним позовом.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що предметом позовних вимог в даній справі є рішення Пенсійного фонду від 26.11.2020 № 14, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 надміру отриману суму пенсії за період з 01.03.2008 по 31.05.2019 у сумі 19064,51 грн., розмір якої Пенсійний фонд підтверджує актом № 51/2-09 від 19.04.2019 та відповідною довідкою від 11.07.2019 № 3844/04-04, позиція позивача ґрунтується на не доведеності відповідачем вини пенсіонера у наданні до Пенсійного фонду недостовірних відомостей щодо заробітної плати, відповідач в свою чергу вважає спірне рішення законним та обґрунтованим, пенсія була отримана позивачем на підставі недостовірних довідок про заробітну плату, виданих Великолепетиською РДА, у зв`язку з чим, за відсутності добровільного повернення спірної суми переплати пенсії, прийняте рішення щодо 5% відрахування із пенсії щомісячно з січня 2021 року є правомірним.

Суд вважає необхідним зазначити, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення №280) - Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно пп. 7, 8 п. 4, п.9 Положення № 280 Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо: призначення (перерахунку) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством; здійснює у межах повноважень, передбачених законом, контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України, інших коштів, призначених для виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до пп. 8, 9 п. 6 Положення №280 Пенсійний фонд має право проводити перевірку цільового використання коштів Пенсійного фонду України в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій; порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до п. 7 даного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Зокрема, відповідно до Порядку проведення у 2018-2019 роках інвентаризації пенсійних справ, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 03.09.2018 № 19-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.09.2018 за № 1077/32529 (далі-Порядок № 19-1) визначено механізм проведення інвентаризації пенсійних справ одержувачів пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), формування електронних пенсійних справ, а також оформлення результатів інвентаризації.

Згідно п. 2 розділу ІІ Порядку № 19-1 під час інвентаризації перевіряються документально і підтверджуються, зокрема, правильність обчислення розміру пенсійних виплат, зокрема з урахуванням відомостей бази даних; відповідність виплачених сум розмірам призначеної (перерахованої) пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснених з неї утримань, відрахувань. Перевірка правильності обчислення розміру пенсійних виплат проводиться після з`ясування повноти та достовірності наявних у пенсійній справі документів (п. 3 розділу ІІ Порядку № 19-1).

За довідками, виданими починаючи з 01 січня 1992 року, за якими в помісячному розрахунку розмір заробітної плати або сума доходу перевищує 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум, проводиться перевірка обґрунтованості їх видачі та відповідності зазначених у них сум заробітної плати (доходу) первинним документам, якщо в пенсійній справі відсутні матеріали такої перевірки (п. 6 розділу ІІ Порядку № 19-1).

Згідно розділу ІІІ Порядку № 9-1 результати проведення інвентаризації оформлюються актом інвентаризації пенсійних справ за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку (у 2 примірниках), який підписується головою та всіма членами інвентаризаційної комісії. Акт інвентаризації пенсійних справ надсилається до Пенсійного фонду України. У разі виявлення під час інвентаризації порушень законодавства рішення про призначення (перерахунок, утримання, відрахування) пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) переглядаються відповідно до чинного законодавства.

Надміру виплачені суми пенсії відшкодовуються відповідно до Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (в редакції від 03.07.2020 на час винесення спірного рішення, далі - Закон № 1058-IV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ст. 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (в редакції від 04.06.2019 чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1788-ХІІ) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 103 Закону №1788-ХІІ передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Відповідно, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений ст. 50 Закону № 1058-IV та ст. 103 Закону № 1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсію чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні ч.1 ст.103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Дана позиція суду узгоджується із правовими висновками, які містяться у постановах Верховного Суду України від 25.10.2016 у справі № 686/26486/14-а, від 25.09.2018 у справі № 340/644/15-а, від 21.02.2020 у справі № 173/424/17 (2-а/173/41/2017), від 06.04.2020 у справі № 489/2351/16-а, від 16.06.2020 по справі № 756/6984/16-а.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі неповідомлення органу Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей, у зв`язку з чим, суд оцінюючи докази у справі, що свідчать про можливе зловживання, має виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Судом встановлено та вище зазначено, що Пенсійним фондом після проведеної перевірки та складання акту від 19.04.2020 № 51/2-09 були вчинені дії щодо встановлення обставин недостовірності поданих у довідці Великолепетиської РДА № 3 від 09.02.2003 відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 , що полягали лише у надісланні листів до ОСОБА_1 та Великолепетиської РДА з повідомленням про обставини перевірки, та в даних, досліджених судом листах (від 25.07.2019 № 807/93-12, від 29.10.2019 №5838/0404, від 12.11.2019 № 1203/03-12, від 26.11.2019 № 1241/03-12, від 18.12.2019 № 1337/03-12), Пенсійний фонд зазначав про можливість добровільного повернення надміру отриманої суми пенсії у розмірі 19064,51 грн. Таким чином, Пенсійним фондом було лише направлено листи до ОСОБА_1 та Великолепетиської РДА, та відповідно, вбачалось очікування повернення спірної суми пенсії у добровільному порядку.

Суд зауважує, що в самому спірному рішенні від 26.11.2020 № 14 не вказано, ким саме надані недостовірні дані, жодного рішення суду щодо підробки документів виданих Великолепетиською районною державною адміністрацією не має, відносно позивача про оголошення ОСОБА_1 підозри щодо вчинення кримінального правопорушення за встановленими Пенсійним фондом фактами, уповноваженими правоохоронними органами не повідомлялося, таких доказів Пенсійним фондом до суду не надано.

При цьому суд також бере до уваги ту обставину, що позивач не несе відповідальності за збереження її роботодавцем документів щодо неї про заробітну плату та стаж роботи, які були надані для призначення їй пенсії в 2005 році, а тому не може нести і негативних наслідків, пов`язаних з відсутністю таких документів.

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області зверталось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Великолепетиської районної державної адміністрації з вимогою про стягнення 19 064,51 грн. надміру виплачених коштів, відповідно, рішенням від 21.08.2020 у справі №923/611/20 у задоволенні позову відмовлено повністю, та підставою для такої відмови зазначено, що вимоги позивача про відшкодування з відповідача 19 064,51 грн. переплати пенсії не підлягають задоволенню як такі, що пред`явлені за межами встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України загального строку позовної давності тривалістю у три роки. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 рішення Господарського суду Херсонської області від 21.08.2020 у справі №923/611/20 залишено без змін, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області без задоволення. Таким чином, рішення Господарського суду Херсонської області у справі №923/611/20 набрало законної сили 17.11.2020.

Суд зазначає, що механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695 (далі-Порядок №6-4).

Відповідно до пункту 3 Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера, зокрема, в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Згідно ст.1215 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, ЦК України встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Дана позиція суду узгоджується із викладеними висновками у постановах Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-91цс14, від 22.01.2014 у справі № 6-151цс13, від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку позивача допущено не було, такі зловживання відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, а отже підстави для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера у суб`єкта владних повноважень відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо вимоги позивача про повернення на її користь всіх суми пенсійних виплат, утриманих на дату ухвалення судового рішення по даній справі, суд зазначає, що визнанням неправомірним рішення суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах є відновлення права та інтересів особи, яка звернулась за захистом, а відтак така вимога про повернення утриманих сум пенсії фактично заявлені на майбутнє, оскільки на момент вирішення спору у суду відсутні обставини вважати, що суб`єкт владних повноважень не вчинить дії щодо перерахунку пенсії позивачу з урахуванням висновків суду з моменту прийняття рішення, яке визнано в судовому порядку незаконним.

Виходячи із досліджених судом матеріалів наданих сторонами, у суду відсутні підстави та докази вважати, що Пенсійним фондом відбулось стягнення з пенсії ОСОБА_1 зазначених у спірному рішенні 5% пенсії щомісячно, починаючи з січня 2021 року, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для розгляду даної вимоги по суті через відсутність самого предмета спору.

Відповідно, суд роз`яснює позивачу право на звернення до адміністративного суду з зазначеною вимогою після настання обставин безпідставно стягнутих 5% з пенсії в рахунок погашення надміру сплаченої пенсії у розмірі 19064,51 грн.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 107 Закону №1058-IV, суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, відповідно до положень ст.ст. 72-79 КАС України, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 зловживань (недобросовісності), що призвели до безпідставної виплати їй суми пенсії у розмірі 19064,51 грн., відповідно, у відповідача були відсутні підстави для прийняття рішення № 14 від 26.11.2020 про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсій.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що для ефективного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача ОСОБА_1 є визнання протиправним та скасування рішення 26.11.2020 № 14 про утримання надміру виплачених сум пенсій в розмірі 19064,51 грн. у розмірі 5% щомісячно, починаючи з січня 2021 року до повного погашення.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір частково у сумі 454,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 26.11.2020 № 14 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплаченої суми пенсії 19064,51 грн. у розмірі 5% щомісячно, починаючи з січня 2021 року до повного погашення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005) на користь ОСОБА_1 (ін. НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 112010201