Справа № 953/15885/20
Суддя: Божко В. В.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Божко В.В.,

за участю секретаря судових засідань Пасенової К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області рядового Зозулі Юрія Анатолійовича (м. Харків, вул. Шевченка, 315а) про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Зозулі Ю.А., в якому позивач просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАМ № 3165783 від 20.09.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 20.09.2020 р. інспектор 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Зозуля Ю.А. виніс постанову, яку позивач вважає незаконною з наступних підстав.

20.09.2020 р. керуючи автомобілем Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 , автошляхом М 03 в напрямку м. Харкова, дотримуючись Правил дорожнього руху України. Однак був зупинений працівником поліції, який вказав йому що, він перевищив допустиму швидкість руху, на даній ділянці дороги. Після зупинки його автомобіля він наполягав щоб інспектор врахував його пояснення, однак його прохання було проігноровано. Він повідомим інспектора що швидкість руху не перевищував. Оскільки, швидкість руху автомобілю, була виміряна вимірювачем швидкості TruCAM, який при неправильному використанні при складному рельєфі траси може допускати суттєві похибки, то дані встановлені вказаним вимірювачем є невірними.

Крім того, відсутні належні докази вчинення правопорушення, а сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Тому вважає оскаржувану Постанову протиправною

Відповідач до судового засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. У своєму відзиві просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що факт вчинення правопорушення підтверджується даними з приладу TruCAM №ТС000748, якій на законних підставах було ввезено в Україну, введено в експлуатацію, жодних заборон, обмежень в його експлуатації не передбачається.

В якості доказу до відзиву додається DVD диск з відеозаписом на якому зафіксовано порушення позивачем правил дорожнього руху. Водій транспортного засобу Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 89км/год, перевищивши встановлене обмеження на 39 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР. Вказаний автомобіль було зафіксовано та зупинений. Виявивши порушення правил, оцінивши наявні докази, зафіксовані за допомогою з приладу TruCAM №ТС000748, заслухавши пояснення водія, відповідачем було встановлено склад адміністративного правопорушення в діях гр. ОСОБА_1 та прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та в подальшому винесено постанову серії ЕАМ №3165783 від 20.09.2020 р. Таким чином, доводи, викладені в позовній заяві, є голослівними та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови. Постанова винесена на підставі зібраних у справі доказів та відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як встановлено дослідженими у справі доказами, ОСОБА_1 20.09.2020 керував автомобілем Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 , в селище Травневе Харківської області, рухався в населеному пункті зі швидкістю 89 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 39 км/год.

У зв`язку з чим, інспектором інспектором 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Зозуля Ю.А., 20.09.2020 року винесено постанову серії ЕАМ № 3165783, якою встановлено, що ОСОБА_1 20.09.2020 року вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оглянутий під час судового розгляду наданий відповідачем DVD-диск із записами з реєстраторів, дозволяє дійти висновку про наявність у діях водія автомобіля Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху, який дійсно перевищив швидкість руху у населеному пункті, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 статті 122 КУпАП.

Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення спростовується наданими відповідачем до суду письмовими доказами, зокрема відеозаписом.

Надаючи правову оцінку доводам, викладеним в позовній заяві з приводу розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд враховує, що положення статей 278, 279 КУпАП на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Отже, відповідач при винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом. У даному спорі питання оскарження неправомірних дій працівника поліції не розглядається, оскільки позивач оскаржує незаконність постанови про накладення на нього адміністративного стягнення. Судом не встановлено порушень з боку інспектора вимог ст. 278, 279 КпАП України, з урахуванням вимог ч.2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області рядового Зозулі Юрія Анатолійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя - В.В. Божко