Справа № 200/2582/21-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

11 березня 2021 р. Справа №200/2582/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шувалова Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративному суді, подану до пред`явлення позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Юридичного департаменту Маріупольської міської ради Рожкова Л.О., державного реєстратора Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради Боєнко Г.В., Юридичного департаменту Маріупольської міської ради, Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ) про забезпечення позову в адміністративному суді, надіслана на адресу суду через систему «Електронний суд» 11 березня 2021 року, в якому заявник просить:

- заборонити внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про припинення Житлово-будівельного кооперативу «Авангард» (ідентифікаційний код 23608891) на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації;

- зобов`язати Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про заборону внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про припинення Житлово-будівельного кооперативу «Авангард» (ідентифікаційний код 23608891) на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що 10.03.2021 року йому стало відомо, що 22.01.2021 року о 14 годині 56 хвилин державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі державний реєстратор) Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради Боєнко Г.В. була здійснена державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу - Житлово-будівельний кооператив «Авангард», а саме до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені відомості про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації (номер запису 003010119).

Також 10.03.2021 року заявнику стало відомо, що 25.09.2020 року о 10 годині 31 хвилина державним реєстратором юридичного департаменту Маріупольської міської ради Рожковою Л.О. була здійснена державна реєстрація змін відомостей про юридичну особу Житлово-будівельний кооператив «Авангард» - заміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи (номер запису 002010119).

Заявник вказує на те, що будь - яких загальних зборів членів Житлово-будівельний кооперативу «Авангард» щодо: обрання ОСОБА_2 керівником, щодо реорганізації кооперативу, щодо призначення ліквідаційної комісії кооперативу, порядку діяльності ліквідаційної комісії, щодо членів правління не проводилося та відповідних рішень загальними зборами не приймалося.

Тому, заявник вважає, що вчинення відповідачами реєстраційних дій стосовно Житлово-будівельного кооперативу «Авангард» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань без відповідних рішень засновників (учасників) юридичної особи, є протиправними.

З огляду на викладене заявник зазначає про намір, в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, звернутися до суду з адміністративним позовом про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі матеріалів, доданих до заяви про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.03.2021 року, Житлово-будівельний кооператив «Авангард» - ідентифікаційний номер юридичної особи: 23608891; місцезнаходження юридичної особи: 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Троїцька, буд. 81, перебуває в стані припинення з 22.01.2021 року, на підставі внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації. Керівником та ліквідатором юридичної особи є ОСОБА_2 . Строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог 22.03.2021 року.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частина друга статті 151 КАС України визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд відзначає, що інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

За визначенням, наведеним у пунктах 1, 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно - владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу - участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.

Варто зазначити, що при визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із проведенням відповідачами державної реєстрації на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо зміни керівника юридичної особи та створення ліквідаційної комісії.

Так, заявник має намір оскаржити до адміністративного суду дії суб`єкта владних повноважень - державного реєстратора, пов`язані з реєстрацією змін до установчих документів Житлово-будівельного кооперативу «Авангард», посилаючись при цьому на недотримання суб`єктами владних повноважень встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

Пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" при визначенні підвідомчості справ цієї категорії судам слід враховувати, що з огляду на системний аналіз положень статті 84 ЦК України, частини п`ятої статті 63, частин першої та третьої статті 167 ГК України, Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про акціонерні товариства", статей 1, 19 і частин першої, шостої статті 20 Закону України "Про фермерське господарство", статей 6, 8, 19 та 21 Закону України "Про кооперацію" корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

Отже, звернення до суду із цією заявою зумовлене необхідністю захисту корпоративних та майнових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 у справі № 826/14675/16 (провадження № 11-160апп19).

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що спір, за вирішенням якого ОСОБА_1 має намір звернутися до суду, не має публічно-правового характеру, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Як наслідок, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не може бути розглянута та вирішена за нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на те, що Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає такої підстави для повернення заяви про забезпечення позову або для залишення її без розгляду як неналежність до юрисдикції адміністративних судів, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 150, 154, 241, 243, 248, 256, пунктом 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову подану до пред`явлення позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Юридичного департаменту Маріупольської міської ради Рожкова Л.О., державного реєстратора Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради Боєнко Г.В., Юридичного департаменту Маріупольської міської ради, Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складений та підписаний 11 березня 2021 року.

Суддя Т.О. Шувалова