Справа № 360/566/21
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/566/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О. В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом представника позивача Скворцової Алли Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2021 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява представника позивача Скворцової Алли Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 11.08.2020 про відмову ОСОБА_1 , в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_1 , пільговий стаж з 14.03.1988 по 04.05.1988 на посаді підземного електрослюсаря третього розряду з повним робочим днем під землею на ділянку по монтажу, демонтажу та ремонту енергообладнання, з 11.03.1992 по 03.12.1992 на посаді підземного гірничоробочого третього розряду з повним робочим днем під землею, з 03.12.1992 по 07.07.2000 на посаді підземного гірничомонтажника п`ятого розряду з повним робочим днем під землею, з 11.03.2002 по 24.12.2008 на посаді підземного гірничомонтажника п`ятого розряду з повним робочим днем під землею, загальний стаж з 28.04.1991 по 31.10.1991 та призначити пенсію, з дня звернення, а саме: з 05.08.2020.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 05.08.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та вислугу років для окремих категорій відповідно до п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18.08.2020 позивач перебував на прийомі в Управлінні Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, де отримав копію рішення про відмову в призначенні пенсії згідно п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 11.08.2020 за вихідним № 1232-03-8/1184 від 18.08.2020, яким позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зазначене Рішення відповідач мотивував тим, що позивач має загальний стаж 19 років 4 місяці 24 дні, а пільговий стаж у нього відсутній. При цьому відповідач не врахував пільговий стаж за наступні періоди роботи: з 14.03.1988 по 04.05.1988 на посаді електрослюсаря, з 11.03.1992 по 07.07.2000 на посаді гірника та гірничомонтажника, з 11.03.2002 по 24.12.2008 на посаді гірника. Крім того, відповідач зазначив у Рішенні, що до загального стажу не врахував період з 28.04.1991 по 31.10.1991 у зв`язку з тим, що у трудовій книжці внесений з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Позивач вважає дане рішення відповідача протиправним та необґрунтованим, а дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії на заяву позивача від 05.08.2020 незаконним.

Відповідач заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на позовну заяву (а. с. 41-46), в якому зазначив таке.

Для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах, управлінням було розглянуто наступні періоди роботи:

- шахта Ворошиловградська №1 з 14.03.1988 по 04.05.1988 на посаді електрослюсаря;

- шахта «Луганська» з 11.03.1992 по 07.07.2000 на посаді гірника та гірничомонтажника;

- шахтоуправління «Луганське» з 11.03.2002 по 24.12.2008 на посаді гірника.

В трудовій книжці позивача відсутня будь-яка інформація про проведення атестації робочих місць. Тому для підтвердження наявного пільгового стажу позивач надав відповідні довідки та накази про проведення атестації робочих місць. Але провести зарахування вищезазначених періодів роботи до пільгового стажу по наданим ОСОБА_1 довідкам, управління не має можливості в зв`язку з тим, що довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видано відокремленим підрозділом шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля», без зазначення номеру та дати видачі довідки, із зазначеною адресою підприємства АДРЕСА_1 , що не відповідає інформації яка міститься в Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де місце знаходження підприємства зазначено місто Київ, Святошинський район, провулок Приладний, будинок 2-А. Тобто достовірність наданих позивачем довідок встановити не можливо.

Абзацом 7 пункту 20 Порядку №637 передбачено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м, Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Але згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де місце знаходження підприємства зазначено місто Київ, Святошинський район, провулок Приладний, будинок 2-А. Тобто скористатись даними реєстру також не можливо, оскільки підприємство зареєстровано на території яка підконтрольна державній владі України.

До загального стажу не враховано період роботи з 28.04.1991 по 31.10.1991 у зв`язку з тим, що запис про звільнення до трудової книжки внесено з порушенням п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53 від 27 вересня 1993 року (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110), а саме, відсутній номер наказу про звільнення та підпис відповідальної особи.

Таким чином управлінням проведено всебічний аналіз можливостей призначення пенсії ОСОБА_1 за законодавчими нормами та оглянуто підстави розрахунку необхідного стажу для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

Але згідно наданих документів ОСОБА_1 має загальний стаж роботи 19 років 4 місяця 24 дні. Пільговий стаж відсутній.

Рішення управління про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 11.08.2020 за вихідним № 1232-03-8/1184 вмотивовано вимогами норм Закону № 1058-ІV.

На підставі зазначеного відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 08.02.2021 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.37-38).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та вислугу років для окремих категорій відповідно до п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви додав документи: паспорт НОМЕР_2 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудову книжку НОМЕР_3 , військовий квиток НОМЕР_4 , диплом про навчання № НОМЕР_5 від 03.03.1988, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №905-, довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення від 05.08.2020, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, документи про стаж від 16.05.2002 №593, від 19.05.1997 №341, від 14.05.2007 №364, б/н та дати, заяву про призначення/перерахунок пенсії (а.с. 11-12, 13, 51).

Рішенням від 11 серпня 2020 року Управлінням Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області позивачу було відмовлено у призначенні пенсії згідно пункту 2 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 73-75).

В обґрунтування рішення зазначено, що до загального стажу не враховано період роботи з 28.04.1991 по 31.10.1991 у зв`язку з тим, що запис про звільнення до трудової книжки внесено з порушенням п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме відсутній номер наказу про звільнення та підпис відповідальної особи. Для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах, було розглянуто періоди роботи: з 14.03.1988 по 04.05.1988 на посаді електрослюсаря, з 11.03.1992 по 07.07.2000 на посаді гірника та гірничомонтажника, з 11.03.2002 по 24.12.2008 на посаді гірника. В трудовій книжці ОСОБА_1 відсутня будь-яка інформація про проведення атестації робочих місць. Провести зарахування вищезазначених періодів роботи до пільгового стажу по наданим ОСОБА_1 довідкам, управління не має можливості в зв`язку з тим, що довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видано відокремленим підрозділом шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля», без зазначення номеру та дати видачі довідки, із зазначеною адресою підприємства АДРЕСА_1 , що не відповідає інформації яка міститься в Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де місце знаходження підприємства зазначено АДРЕСА_3 . Згідно наданих документів ОСОБА_1 має загальний стаж роботи 19 років 4 місяца 24 дні. Пільговий стаж відсутній.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі також Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абзацами чотирнадцятим, дев`ятнадцятим пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи (абзаци двадцять четвертий, двадцять п`ятий пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (застосовується з 1 жовтня 2017 року).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Отже, з огляду на викладене, з 01 жовтня 2017 року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 15-18), позивач працював:

- з 14.03.1988 по 04.05.1988 на шахті Ворошиловоградська №1 на посаді підземного електрослюсаря третього розряду з повним робочим днем під землею на ділянку по монтажу, демонтажу та ремонту енергообладнання;

- з 11.03.1992 по 03.12.1992 на шахті «Луганська» на посаді підземного гірничоробочого третього розряду з повним робочим днем під землею;

- з 03.12.1992 по 07.07.2000 на шахті «Луганська» на посаді підземного гірничомонтажника п`ятого розряду з повним робочим днем під землею;

- з 11.03.2002 по 24.12.2008 на шахтоуправлінні «Луганське» на посаді підземного гірничомонтажника п`ятого розряду з повним робочим днем під землею.

- з 28.04.1991 по 31.10.1991 - член кооперативу «Мир» в якості обробника.

Відповідач, відмовляючи в зарахуванні спірного періоду роботи позивача посилається на те, що відсутній номер наказу про звільнення та підпис відповідальної особи та в трудовій книжці відсутня будь-яка інформація про проведення атестації робочих місць. Провести зарахування вищезазначених періодів роботи до пільгового стажу по наданим довідкам, управління не має можливості в зв`язку з тим, що довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видано відокремленим підрозділом шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля», без зазначення номеру та дати видачі довідки, із зазначеною адресою підприємства місто Луганськ, смт. Ювілейне, вул, Бондаренко, буд. 1, що не відповідає інформації яка міститься в Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де місце знаходження підприємства зазначено місто Київ, Святошинський район, провулок Приладний, будинок 2-А.

При цьому, суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача містять повну інформацію про роботу позивача у спірний період та характер виконуваних позивачем робіт, окрім того вказані записи виконані у відповідності до вимог законодавства, із зазначенням відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, та без будь-яких помилок або виправлень.

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірний період до суду не надано.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку № 383).

Пунктом 4.2 Порядку № 383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3 Порядку № 383).

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а зазначила, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до абз. 2 п. 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» (чинної на час звільнення позивача у вказаному періоді) відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відтак, суд вважає, що позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому невірне заповнення трудової книжки посадовими особами підприємства, на якому позивач працював, не може бути підставою для не зарахування органом Пенсійного фонду України трудового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту позивача.

Щодо наданих додаткових документів на підтвердження трудового стажу, суд зазначає.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів. Так, у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]».

Україною, відповідно до Закону № 1207-VII та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи (Намібійські винятки), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої установою, що знаходяться на окупованій території, як доказ, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення позивача.

Суд приймає до розгляду надані позивачем довідки та накази від 19.05.1997 №341 та від 16.05.2002 №593, якими підтверджуються робота позивача у спірні періоди та проведення атестації на підприємстві (а. с. 27-32).

Крім того суд зауважує, що відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідач в відзиву зазначив, що ДП «Луганськвугілля» згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровано за адресою: місто Київ, Святошинський район, провулок Приладний, будинок 2-А, що не позбавляло право пенсійного органу перевірити обгрунтованість наданих пзивачем для призначення пенсії довідок.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що трудова книжка та подані позивачем довідки містять усі необхідні відомості про роботу позивача у спірні періоди, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави їх не враховувати до пільгового стажу періоди роботи з 14.03.1988 по 04.05.1988 на шахті Ворошиловградська №1 на посаді електрослюсаря, з 11.03.1992 по 07.07.2000 на шахті «Луганська» на посаді гірника та гірничомонтажника, з 11.03.2002 по 24.12.2008 на посаді гірника в шахтоуправлінні «Луганське», а період з 28.04.1991 по 31.10.1991 до загального стажу.

Враховуючи вищевикладене, суд, дійшов висновку про необхідність задоволення порушених прав позивача та визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 11.08.2020 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Для відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи позивача з 14.03.1988 по 04.05.1988 на шахті Ворошиловоградська №1 на посаді підземного електрослюсаря третього розряду з повним робочим днем під землею на ділянку по монтажу, демонтажу та ремонту енергообладнання, з 11.03.1992 по 03.12.1992 на шахті «Луганська» на посаді підземного гірничоробочого третього розряду з повним робочим днем під землею, з 03.12.1992 по 07.07.2000 на шахті «Луганська» на посаді підземного гірничомонтажника п`ятого розряду з повним робочим днем під землею, з 11.03.2002 по 24.12.2008 на шахтоуправлінні «Луганське» на посаді підземного гірничомонтажника п`ятого розряду з повним робочим днем під землею, та до загального стажу період роботи з 28.04.1991 по 31.10.1991 в кооперативі «Мир» в якості обробника, та призначити пенсію з дня звернення з відповідною заявою позивача - з 05.08.2020.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 08.02.2021 відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 908,00 грн до ухвалення судового рішення в даній справі.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 908,00 грн стягнути на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250, 262, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача Скворцової Алли Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 11.08.2020 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи позивача з 14.03.1988 по 04.05.1988 на шахті Ворошиловоградська №1 на посаді підземного електрослюсаря третього розряду з повним робочим днем під землею на ділянку по монтажу, демонтажу та ремонту енергообладнання, з 11.03.1992 по 03.12.1992 на шахті «Луганська» на посаді підземного гірничоробочого третього розряду з повним робочим днем під землею, з 03.12.1992 по 07.07.2000 на шахті «Луганська» на посаді підземного гірничомонтажника п`ятого розряду з повним робочим днем під землею, з 11.03.2002 по 24.12.2008 на шахтоуправлінні «Луганське» на посаді підземного гірничомонтажника п`ятого розряду з повним робочим днем під землею, та до загального стажу період роботи з 28.04.1991 по 31.10.1991 в кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в якості обробника.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію з дня звернення з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах - з 05.08.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області на користь Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова