Справа № 280/6935/20
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 280/6935/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро

апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року

у справі №280/6935/20

за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів"

до Офісу великих платників податків ДПС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

"01" жовтня 2020 р. Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.09.2020, яким Акціонерному товариству «Запорізький завод феросплавів» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку, на додану вартість, задекларовану на рахунок платника податку у банку, за червень 2019 року на суму 217647,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 108823,50 грн. яке винесено Офісом ВПП ДПС на підставі висновків Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки №37/28-10-51-04/00186542 від 07.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків контролюючого органу щодо нереальності здійснення господарської діяльності позивачем, оскільки реальний характер виконання укладених угод та правомірне відображення їх результатів у бухгалтерському та податковому обліках, підтверджено первинною документацією.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 р. у справі № 280/6935/20 адміністративний позов Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Судом встановлено, що між АТ «ЗЗФ» та контрагентами ТОВ "СТАН ГРУП" (), ТОВ "УКРМОНТАЖСТРОЙ" (), ТОВ "ІНСТАЛБУД СЕРВІС" (), ТОВ "ТЕХНОПАРК-КАНОН" () мали місце звичайні господарські операції, які оформлені первинними документами відповідно до вимог чинного законодавства України. Податковий кредит сформовано на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних. Сума ПДВ також фактично сплачена контрагентам в ціні виконаних робіт та поставленого товару. За результатами проведеної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про нереальний характер здійсненої господарської діяльності та відповідно протиправне формування податкового кредиту, завищення від`ємного значення ПДВ та бюджетного відшкодування. Суд дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що діяльність Товариства здійснюється в межах правового поля, висновки контролюючого органу грунтуются на припущенях та інформації про третіх осіб. В свою чергу судом зазначено, що враховуючи принцип індивідуальної відповідальності, добросовісний платник податків не може нести несприятливі наслідки можливих порушень вимог законодавства його контрагентами.

Наведене обумовило прийняття рішення про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Офісом великих платників податків ДПС подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 р. у справі № 280/6935/20, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вважає, що суд не врахував, що всі контрагенти позивача мають ознаки сумнівності, а надані документи штучно формують правомірність податкового кредиту, проте реальний факт виконання укладених угод, не доведено.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з`явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез`явлення в судове засідання представників сторін, явка яких в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 311 КАС України здійснив розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, у період з 25.08.2020 по 04.09.2020 контролюючим органом проведено позапланову документальну виїзну перевірку АТ «ЗЗФ» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року (вх.№ від 20.07.2020) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено Акт №37/28-10-51-04/00186542 від 07.09.2020.

Висновками акту перевірки зафіксовано виявлені перевіркою порушення, а саме :

- пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, абз."б" п.200.4 Податкового кодексу України … пп.4 п.5 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016р. №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016р. за №159/28289 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого АТ "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (код ЄДРПОУ 0186542) завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) на 217647 грн., що призвело до завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2.1) за червень 2020р. на 217647 грн.

В обґрунтування подібних висновків контролюючий орган зазначає про неможливість підтвердження постачальником операцій що документувались Товариством.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.09.2020, яким зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 217647,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 108823,50 грн.

Не погодившись з рішенням, позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України та Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Вказаною нормою закону також передбачено, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Також ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХV у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Враховуючи норми ст. 44 Податкового кодексу України, здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено перелік обов`язкових реквізитів, які має містити первинний документ, зокрема це: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Також, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду позивач мав відносини з ТОВ "СТАН ГРУП" (), ТОВ "УКРМОНТАЖСТРОЙ" (), ТОВ "ІНСТАЛБУД СЕРВІС" (), ТОВ "ТЕХНОПАРК-КАНОН" ().

Між, АТ «ЗФЗ» та ТОВ «СТАН ГРУП» укладено договір підряду №466 від 11.06.2019 року, відповідно до умов якого контрагент на користь позивача виконував модернізацію та ремонт окремих об`єктів основних фондів, що належать Товариству.

На підтвердження реального характеру виконання укладеної угоди, позивачем надано: Рахунки №512033 від 08.07.2019, №511268 від 04.06.2019, №511390 від 11.06.2019, №513564 від 02.09.2019, №509593 від 25.02.2019, б/н б/д, №510207 від 12.03.2019, №510958 від 16.05.2019, №511050 від 22.05.2019; Заяви на видачу тимчасових перепусток для працівників; Акти виконаних робіт (послуг) №512033 від 08.07.2019, №511268 від 04.06.2019, №511390 від 11.06.2019, №513564 від 02.09.2019, №509593 від 25.02.2019, №509677 від 01.03.2019, №510207 від 12.03.2019, №510958 від 16.05.2019, №511050 від 22.05.2019; Податкові накладні №1 від 16.03.2020, №2 від 31.03.2020, №3 від 04.05.2020; Договір підряду №466 від 11.06.2019 з Додатковими угодами №1, №2, Графіком виконання робіт, Зведеним переліком об`єктів з розрахунком вартості Рахунок-фактуру №СФ-0000002 від 31.03.2020; Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2020 року; Акт №2/03 приймання виконаних робіт за березень 2020 року; Відомість ресурсів до Акту №2/03 за березень 2020 року; Розрахунок загальновиробничих витрат до об`єкта №2-1; Приймально-здаточний акт №67; Акт №67 на витрачені при ремонті матеріали; Акт завершення робіт №67; Платіжне доручення №347825 від 12.05.2020; Рахунок-фактуру №СФ-0000001 від 16.03.2020; Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2020 року; Акт №1/03 приймання виконаних робіт за березень 2020 року; Відомість ресурсів до Акту №1/03 за березень 2020 року; Приймально-здаточний акт №68; Акт №68 на витрачені при ремонті матеріали; Акти завершення робіт №68, №39; Платіжне доручення №347824 від 12.05.2020; Витяг з Відомості №3 «Послуги» за березень 2020 року; Рахунок-фактуру №СФ-0000003 від 04.05.2020; Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2020 року Акт №4/05 приймання виконаних робіт за травень 2020 року; Відомість ресурсів до Акту №4/05 за травень 2020 року; Розрахунок загальновиробничих витрат до об`єкта №2-1; Приймально-здаточний акт №47; Акт №47 на витрачені при ремонті матеріали; Акт завершення робіт №47; Витяг з Відомості №3 «Послуги» за травень 2020 року; Платіжне доручення №350360 від 03.07.2020.

Між позивачем та ТОВ «УКРМОНТАЖСТРОЙ» укладено договір підряду №450 від 06.06.2019 року, згідно до умов якого контрагентом на користь позивача виконано роботи з ремонту окремих об`єктів основних фондів, що належать АТ «ЗФЗ».

На підтвердження реального характеру виконання укладеної угоди, позивачем надано: Рахунки №511860 від 05.07.2019, №512254 від 16.07.2019; Заяви на видачу тимчасових перепусток для працівників; Податкові накладні №2 від 29.05.2020, №3 від 29.05.2020; Договір підряду №450 від 06.06.2019 з Додатковими угодами №1, №2, Графіками виконання робіт, Відомостями обсягів виконаних робіт; Рахунок на оплату №4 від 29.05.2020; Довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрати 01/05-20 за травень 2020 року; Акт №01/05-20 приймання виконаних робіт за травень 2020 року; Підсумкову відомість ресурсів; Приймально-здаточний акт №43; Акт №43 на витрачені при ремонті матеріали; Акт завершення робіт №43; Платіжне доручення №351010 від 09.07.2020; Рахунок на оплату №5 від 29.05.2020; Довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрати 02/05-20 за травень 2020 року; Акт №02/05-20 приймання виконаних робіт за травень 2020 року; Підсумкову відомість ресурсів; Приймально-здаточний акт №40; Акт №40 на витрачені при ремонті матеріали; Акт завершення робіт №40; Платіжне доручення №351009 від 09.07.2020; Витяг з Відомості №3 «Послуги» за травень 2020 року.

Між позивачем та ТОВ «ІНСТАЛБУД СЕРВІС» укладено договір підряду №658 від 10.09.2019 року, згідно до умов якого контрагентом на користь позивача виконано роботи з ремонту окремих об`єктів основних фондів, що належать АТ «ЗФЗ».

На підтвердження реального характеру виконання укладеної угоди, позивачем надано: Рахунки №513943 від 23.09.2019; Заяви на видачу тимчасових перепусток для працівників; Акти виконаних робіт (послуг) №513943 від 23.09.2019,; Податкову накладну №3 від 15.06.2020; Договір підряду №658 від 10.09.2019 з Додатком №6, Додатковими угодами №1, №2; Рахунок-фактуру №14 від 15.06.2020; Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2020 року; Акт №1/06 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020 року; Підсумкову відомість ресурсів; Розрахунок загальновиробничих витрат до Акту КБ-2в №1/06; Акт №1 до акту виконаних робіт №1/06 за червень 2020 року; Акт №2 до акту виконаних робіт №1/06 за червень 2020 року; Акт №3 до акту виконаних робіт №1/06 за червень 2020 року; Акт №4 до акту виконаних робіт №1/06 за червень 2020 року; Акт №5 до акту виконаних робіт №1/06 за червень 2020 року; Платіжне доручення №350316 від 03.07.2020; Витяг з Відомості №3 «Послуги» за червень 2020 року.

Між позивачем та ТОВ «ТЕХНОПАРК-КАНОН» укладено договір поставки №689 від 02.10.2019 року, згідно до умов якого контрагентом на користь позивача поставлено вагодозувальну станцію з відведенням мішка.

На підтвердження реального характеру виконання укладеної угоди, позивачем надано: Податкові накладні №4 від 25.06.2020, №5 від 31.03.2020; Договір поставки №689 від 02.10.2019 з Додатками №1, №2; Рахунок на оплату №8 від 17.03.2020; Платіжне доручення №345652 від 19.03.2020; Рахунок на оплату №18 від 25.06.2020; Видаткову накладну №8 від 25.06.2020; Товарно-транспортну накладну №8 від 25.06.2020; Прибутковий ордер №91; Витяг з Відомості №1 «Матеріали» за червень 2020 року.

Дослідивши первину документацію, що міститься в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ "СТАН ГРУП" (), ТОВ "УКРМОНТАЖСТРОЙ" (), ТОВ "ІНСТАЛБУД СЕРВІС" (), ТОВ "ТЕХНОПАРК-КАНОН" ()» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "СТАН ГРУП" (), ТОВ "УКРМОНТАЖСТРОЙ" (), ТОВ "ІНСТАЛБУД СЕРВІС" (), ТОВ "ТЕХНОПАРК-КАНОН" ().

При цьому колегія суддів приймає до уваги відсутність будь-яких зауважень до форми та змісту вказаних документів.

Також, податковим органом не спростовано, що на час здійснення господарської операції контрагенти позивача мали податкову правосуб`єктність, перебували на податковому обліку, а також були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Крім того, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення вірно враховано, що податковим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та ТОВ "СТАН ГРУП" (), ТОВ "УКРМОНТАЖСТРОЙ" (), ТОВ "ІНСТАЛБУД СЕРВІС" (), ТОВ "ТЕХНОПАРК-КАНОН" () недійсними.

Разом із цим, при вирішенні справи колегія суддів приймає до уваги, що абз. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання товарів.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Інших вимог для підтвердження правомірності формування покупцем податкового кредиту з ПДВ Податковим кодексом не встановлено.

Податковим органом не спростовано, що складені ТОВ "СТАН ГРУП", ТОВ "УКРМОНТАЖСТРОЙ", ТОВ "ІНСТАЛБУД СЕРВІС", ТОВ "ТЕХНОПАРК-КАНОН" податкові накладні зареєстровані у встановленому законом порядку в Єдиному реєстрі податкових накладних та, враховуючи норми п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, є підставою для формування позивачем податкового кредиту з ПДВ по спірним операціям.

Крім того, колегія суддів зазначає, що нормами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Водночас, доказів порушень відображення господарської операції в бухгалтерському та податковому обліку позивача та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань матеріали справи не містять, податковим органом до суду не надано.

Що стосується посилання податкового органу на відсутність у контрагентів позивача ТОВ "СТАН ГРУП", ТОВ "УКРМОНТАЖСТРОЙ", ТОВ "ІНСТАЛБУД СЕРВІС", ТОВ "ТЕХНОПАРК-КАНОН" необхідних трудових та матеріальних ресурсів, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказані обставини не знайшли належного обґрунтування відповідними доказами, оскільки вони не були досліджені під час проведення перевірки ТОВ "СТАН ГРУП", ТОВ "УКРМОНТАЖСТРОЙ", ТОВ "ІНСТАЛБУД СЕРВІС", ТОВ "ТЕХНОПАРК-КАНОН" шляхом проведення зустрічної перевірки контрагентів позивача в порядку, передбаченому п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України, або у інший спосіб, що передбачений законодавством України.

Разом із цим, на підтвердження вказаних обставин податковий орган посилається на інформацію, що наявна в його інформаційних автоматизованих базах даних. Проте, відповідні витяги з інформаційних баз даних податковим органом на підтвердження своєї позиції до суду не надані, підстави внесення відповідної інформації до вказаних баз даних суду не відомі.

Також, є необґрунтованим твердження податкового органу, що для виконання договору підряду необхідна чітко визначена кількість робітників, оскільки такі доводи є лише припущеннями контролюючого органу, які не підтверджені жодними доказами, оскільки працівники мали змогу працювати понаднормово, у вихідні дні, тощо.

Колегія суддів вважає за необхідне дотримуватися позиції, викладеної в п.53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко і Лозенко проти України». Відповідно до вказаної позиції суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівами». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доведення правомірності свого рішення, дії або бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновки, викладені у акті перевірки позивача не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, внаслідок чого винесене на підставі таких висновків податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів оцінюючи доводи апеляційної скарги вважає , що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 р. у справі № 280/6935/20 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 р. у справі № 280/6935/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя О.В. Головко

суддя Я.В. Семененко