Справа № 300/3472/20
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" березня 2021 р. справа № 300/3472/20
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з пропуском строку встановленого п.7 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 за №1204. З цих підстав вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає до скасування.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку.
16.12.2020 року представником позивача зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунутий, у зв`язку з чим ухвалою суду від 28.12.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 15.01.2021 (а.с.40-43). Звертає увагу суду на ту обставину, що прийняття податкового повідомлення-рішення після спливу 3 робочих днів з дня, отримання рішення прийнятого за результатами адміністративного оскарження, не повинно розцінюватись як обставина, що виключає можливість застосування до платника податків фінансової відповідальності. Вважає, що оскаржуване рішення винесено правомірно, тому в задоволенні позову слід відмовити.
Позивач своїм правом подання відповіді на відзив не скористався.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено наступне.
31.01.2020 посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірку щодо своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт перевірки від 31.01.2020 за №252/09-19-55-33-17- НОМЕР_1 (а.с.12).
Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 при проведенні розрахунків з бюджетом по податку на доходи фізичних осіб допущено факт несплати (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб у строки визначені п.57 ст. 57 Податкового кодексу України.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся із скаргою до ДПС України.
Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові: виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (пп. 75.1.1. п. 75.1. ст. 75 ПКУ).
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних га/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (пп. 75.1.1. п. 75.1. ст. 75 ПКУ).
Як зазначалось судом вище, за наслідками виявленого під час проведення камеральної перевірки порушення, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення, яке оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ДПС України.
Відповідно до пункту 5 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 за №1204, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання. зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства.
Підпунктом 60.1.3. пункту 60.1 статті 60 ПКУ передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.
Позивач обґрунтовує позовну вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення тим, що таке рішення прийняте відповідачем з пропуском строку встановленого п.7 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 за №1204.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
В даному ж випадку оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом в межах строків встановлених вищенаведеною нормою.
Оскільки, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем у межах компетенції та у строки, протягом яких податковий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань чи нарахувати штрафну санкцію, з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено штрафну санкцію за несвоєчасну сплату, суму такої штрафної санкції, та вручено платнику податків у порядку, передбаченому статтею 58 ПК України, то прийняття такого рішення після спливу 3 робочих днів з дня, отримання рішення за результатами адміністративного оскарження, на думку суду, не є тією обставиною, що унеможливлює застосування до платника податків фінансової відповідальності та такою, що вказує на протиправність такого рішення.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень, у тому числі з боку державних органів.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені докази наявні в матеріалах справи, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню, оскільки доказів, які б спростовували правомірність рішення відповідача позивачем не представлено, а відповідач у спірних правовідносинах, діяв відповідно до наданих йому повноважень у встановленому законом порядку, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.