Справа № 160/15678/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
25 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати у стаж, що надає ОСОБА_1 право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: медичною сестрою підземного здоровпункту з повним робочим днем у шахті з 07 серпня 2006 року по 17 серпня 2006 року шахти ім. М.І. Сташкова ВАТ «Павлоградвугілля» (після реорганізації ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське»); з 25 лютого 2013 року по 14 березня 2013 року в ПАТ «ДТЕК Павлгоградвугілля» (робоче місце ВСП шахта ім. М.І. Сташкова); у ТОВ «ДТЕК-СЕРВІС» з 15 березня 2013 року по теперішній час в якості сестри медичної підземної вищої категорії центру департаменту з медицини праці з повним робочим днем у шахті ім. М.І. Сташкова, нарахувати та призначити ОСОБА_1 пенсію з моменту звернення 23 січня 2020 року.
05 січня 2021 року (вх. № 562/21) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується із позовом з наступних підстав. Так, на думку відповідача, період роботи позивача з 07.08.2006 по 17.08.2006 не може бути включено до пільгового стажу роботи, оскільки наказ про атестацію робочого місця позивача від 07.08.2001 №1017 втратив свою чинність 07.08.2006, а наступний наказ про атестації робочого місця позивача № 608 був винесений лише 18.08.2006, а отже в оскаржуваний період робоче місце позивача не було атестоване. Період роботи позивача з 25.02.2013 по 14.03.2013 не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки відсутнє перейменування «Шахта ім. М.І. Сташкова». А період роботи з 15.03.2013 по 06.12.2019 в ТОВ «ДТЕК Сервіс», де позивач виконувала обслуговування підземних робітників, повний робочий день під землею за професією сестри медичної підземної вищої категорії здоровпункту №9 медичного центру департаменту з медицини праці, не може бути включений до пільгового стажу, оскільки згідно класифікації кодів по виду економічної діяльності, основним видом діяльності ТОВ «ДТЕК Сервіс» є діяльність приватних охоронних служб, яка не відноситься до списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Враховуючи наведене, у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи та відповідно й право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
02 лютого 2021 року (вх. № 8051/21) позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій викладено свої заперечення та доводи, аналогічні змісту позовної заяви. Позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
23 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви було додано, зокрема, трудову книжку, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників у кількості 7 шт., документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, у кількості 3 шт.
Отже, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж, відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Не погодившись із таким рішенням відповідача позивач звернулася до суду із означеним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, прийнятий 9 липня 2003 року (далі Закон № 1058-IV).
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту ст.5 Закону № 1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Приписами статті 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон № 1788-XII) зокрема, гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Частиною 1 статті 7 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Як встановлено судом та підтверджується копією паспорту позивача Серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до органів Пенсійного фонду України, а саме: на 23.01.2020 досягла визначеного законодавством віку для призначення пенсії.
Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_2 та довідки від 25.10.2019 № 409, виданої виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», наявних в матеріалах справи, у період з 04.09.2004 по 07.01.2008 ОСОБА_1 працювала у ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (ВСП Шахта ім. М.І. Сташкова) за професією підземна медична сестра підземного здравпункту з повним робочим днем у шахті, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1е, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.
Під час роботи ОСОБА_1 атестація її робочого місця проводилася наказом від 07.08.2001 № 1017 та наказом від 18.08.2006 № 680.
Відповідно до п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому, особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Проте, розуміючи положення частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).
Суд вважає, що як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Отже, можна зробити висновок, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Таким чином, не зарахування відповідачем періоду роботи позивача з 07.08.2006 по 18.08.2006 у зв`язку з відсутність у вказаний період атестації її робочого місця, є необґрунтованим та неправомірним.
Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.12.2019 № 1-4/3448, виданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 працювала повний робочий день у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (робоче місце ВСП «Шахта ім. М.І. Сташкова») у період з 25.02.2013 по 14.03.2013 на посаді сестра медична підземна, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1е, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.
Дані відомості підтверджуються записом № 15 у трудовій книжці позивача Серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 на підставі наказу від 22.02.2013 № 91-к переведена з 25.02.2013 на посаду сестри медичної підземної вищої категорії пункту охорони здоров`я виробничого структурного підрозділу «Шахта ім. М.І. Сташкова» департаменту з медичного обслуговування дирекції з охорони праці з повним робочим днем в шахті.
Згідно запису № 16 у трудовій книжці ОСОБА_1 , наказом від 14.03.2013 № 119 -к позивач звільнена порядком переведення до ТОВ «ДТЕК Сервіс», відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України, з 14.03.2013.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання вищенаведеної статті постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 було затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно абз. 1, 2 п. 20 означеного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Враховуючи положення вищенаведеного законодавства та беручи до уваги, що період роботи позивача з 25.02.2013 по 14.03.2013 підтверджено відповідними записами у трудовій книжці, а пільговий характер такої роботи у вказаний період довідкою від 05.12.2019 № 1-4/3448, суд дійшов висновку, що не зарахування цього періоду до стажу роботи позивача, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з боку відповідача є неправомірним.
Посилання відповідача про неможливість зарахувати цей період роботи до пільгового стажу ОСОБА_1 відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.12.2019 №1-4/3448, виданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», оскільки відсутнє перейменування «Шахта ім. М.І. Сташкова» також є необґрунтованим, оскільки: по-перше «Шахта ім. М.І. Сташкова» була в період роботи позивача виробничим структурним підрозділом ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», а по-друге видача уточнюючих довідок для підтвердження стажу роботу та коректність їх заповнення не є повноваженнями позивача.
Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 з 15.03.2013 позивач була прийнята до ТОВ «ДТЕК Сервіс» по переводу з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» сестрою медичною підземною вищої категорії здравпункту № 9 медичного центру департаменту з медицини праці з повним робочим днем в шахті, де і працювала на момент звернення за призначенням пільгової пенсії.
Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.12.2019 № 1640, виданої ТОВ «ДТЕК Сервіс», ОСОБА_1 з 15.03.2013 по дату видачі довідки (06.12.2019) виконувала обслуговування підземних робітників, повний робочий день під землею за професією сестри медичної підземної вищої категорії здоровпункту № 9 медичного центру департаменту з медицини праці, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1е, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, та Списком 1 розділ 1 п. 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016. Робоче місце атестовано відповідно до наказу від 04.05.2018 № 69-ОД-К.
Абзацом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Отже, крім вікових обмежень, необхідного страхового стажу та пільгового стажу, законодавець визначив певні умови праці, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До них він відніс: зайнятість повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. Інших умов та критеріїв законодавством не передбачено.
Суд вважає необґрунтованою та неправомірною відмову відповідача включити до пільгового стажу вказаний період, оскільки жодним законодавчим актом, не передбачено такої підстави не зарахування періоду роботи до пільгового стажу, як відсутність у підприємства відповідного коду видів економічної діяльності (КВЕД).
Крім того, спеціальною нормою права, яка визначає право особи на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються лише умови та характер виконуваних робіт працівниками та не встановлюються обмеження щодо видів господарської/економічної діяльності підприємств, установ, організацій, з якими ці працівники перебувають у трудових відносинах.
Як вже зазначалося вище, записами у трудовій книжці позивача підтверджується спірний період її роботи, посада та характер роботи, а довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.12.2019 № 1640 підтверджується віднесення посади ОСОБА_1 до Списку 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та атестація її робочого місця.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області періодів роботи ОСОБА_1 медичною сестрою підземного здоровпункту з повним робочим днем у шахті з 07.08.2006 по 17.08.2006 шахти ім. М.І. Сташкова ВАТ «Павлоградвугілля» (після реорганізації ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське»), з 25.02.2013 по 14.03.2013 у ПАТ «ДТЕК Павлгоградвугілля» (робоче місце ВСП шахта ім. М.І. Сташкова) та з 15.03.2013 по 06.12.2019 у ТОВ «ДТЕК-СЕРВІС» до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, є протиправним.
З урахуванням наведених висновків позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача з відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та в частині зобов`язання відповідача зарахувати у стаж, що надає позивачу право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи ОСОБА_1 медичною сестрою підземного здоровпункту з повним робочим днем у шахті з 07.07.2006 по 17.07.2006 шахти ім. М.І. Сташкова ВАТ «Павлоградвугілля» (після реорганізації ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське»), з 25.02.2013 по 14.03.2013 у ПАТ «ДТЕК Павлгоградвугілля» (робоче місце ВСП шахта ім. М.І. Сташкова) та з 15.03.2013 по 06.12.2019 у ТОВ «ДТЕК-СЕРВІС» підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з моменту звернення, а саме: з 23.01.2020, суд зазначає таке.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.01.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн., на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підлягає стягненню 560,50 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241, 242 - 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати у пільговий стаж ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи з 07.08.2006 по 17.08.2006 у шахті ім. М.І. Сташкова ВАТ «Павлоградвугілля» (після реорганізації ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське»), з 25.02.2013 по 14.03.2013 у ПАТ «ДТЕК Павлгоградвугілля» (робоче місце ВСП шахта ім. М.І. Сташкова) та з 15.03.2013 по 06.12.2019 у ТОВ «ДТЕК Сервіс».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.01.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (і.к. 21910427) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 50 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 01.02.2021.

Суддя О.В. Царікова