Справа № 300/3928/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2021 р. справа № 300/3928/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 200967,54 грн., -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області 24.12.2020 звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення в дохід бюджету заборгованість в розмірі 200967,54 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 позовну заяву ГУ ДПС в Івано-Франківській області залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення виявлених суддею недоліків. Позивачем недоліки позовної заяви усунуто у строк, встановлений судом.
Ухвалою суду від 12.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
З метою належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, 29.12.2020 судом направлено запит до Управління ДМС України в Івано-Франківській області щодо доступу до персональних даних (а.с.34).
У відповідь 06.01.2021 до суду надійшло повідомлення від Управління ДМС України в Івано-Франківській області, яким підтверджено реєстрацію відповідача - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з 06.05.2003 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.42).
На адресу суду від відповідача повернувся конверт із вмістом - копією ухвали про відкриття провадження, що направлена на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, зазначену у повідомленні Управління УДМС в Івано-Франківській області. Згідно із довідкою поштового відділення, поштове відправлення повернуто у зв`язку із відсутністю адресата.
Відповідно до частини 11 статті 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що на підставі направлення та наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 16.12.2019 №584 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.
За результатами перевірки складено Акт від 29.01.2020 №74/09-19-33-06/ НОМЕР_1 (а.с.10-16). Згідно із висновками, зазначеними в Акті перевірки, позивачем встановлено порушення відповідачем підпункту 49.18.4, пункту 49.18 статті 49, 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, пункту 1.2, підпункту 1.6, пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України ().
Згідно зі змістом описової частини Акта, проведеним аналізом отриманих відомостей, які були відображені в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків форми 1-ДФ АТ "УкрСиббанк" за 2017 рік встановлено, що ОСОБА_1 одержала дохід (126 ознака доходу) в розмірі 823784,79 грн. у вигляді прощення боргу за кредитним договором.
Даним повідомленням відповідачу також роз`яснено про те, що відповідно до підпункту "д" 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості є доходом, отриманим як додаткове благо, а також, про необхідність самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб і військовий збір з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації.
Про отримання відповідачем повідомлення №65-12-28/642 від 07.11.2017 свідчить відмітка із особистим підписом ОСОБА_1 .
Вказані податкові повідомлення-рішення разом із розрахунком штрафних санкцій направлялись позивачем на поштову адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , однак згідно із наявними в матеріалах справи копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та довідки поштового відділення, поштове відправлення не вручено адресату у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.20-21).
Надалі, у зв`язку із самостійною несплатою відповідачем грошових зобов`язань позивачем направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №244593-55 від 09.06.2020 на суму 200967,54 грн. Вказане підтверджується копіями корінця податкової вимоги та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.7,9). Вищезазначену податкову вимогу відповідачем також особисто не отримано, поштове відправлення повернулось на адресу ГУ ДПС в Івано-Франківській області із відміткою про відсутність зазначеної позивачем адреси.
Станом на момент розгляду даної справи відомості щодо оскарження податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги відсутні.
Разом з цим, в суду відсутня інформація щодо сплати відповідачем визначених позивачем грошових зобов`язань, в результаті чого, не погашеним залишається борг у загальному розмірі 200967,54 грн. Зазначене підтверджується також довідкою про суми податкового боргу за платежами від 09.12.2020, витягами з інтегрованої картки платника (а.с.6, 26-29).
З метою стягнення податкового боргу, позивач звернувся із позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі, також ПК України), зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Згідно з пунктом 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).
Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.
Так, відповідно до підпункту "д" 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Відповідно до пункту 16-1 Підрозділу 10. Інші перехідні положення Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Підпунктами 1.1-1.4 вказаного пункту Податкового кодексу України передбачено, що платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
Згідно зі статтею 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 49.18.4 статті 49 ПК України платник податку зобов`язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку (за податковою адресою), відобразити в ній дохід та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в декларації (пункт 179.7 статті 179 ПК України). Згідно з пунктом 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період у встановлені цим Кодексом строки до органу державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку (за податковою адресою).
Судом встановлено, що відповідачем не виконано обов`язку подати річну декларацію, визначеного Податковим кодексом України, в результаті чого позивачем проведено позапланову невиїзну документальну перевірку, самостійно визначено суми грошових зобов`язань та згідно із пунктом 123.1 статті 123 ПК України застосовано штрафні санкції.
Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з пунктом 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Водночас, як встановлено пунктом 5 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.
Аналогічну норму містить і пункт 7 розділу IV "Порядок надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків" Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610.
Так, відповідач, який вважається належним чином повідомленим про винесені ГУ ДПС в Івано-Франківській області податкові повідомлення-рішення, свого обов`язку із сплати податкових зобов`язань та штрафних санкцій у встановлений строк не виконав.
Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно із приписами статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно із пунктами 87.1, 87.2, 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Враховуючи те, що на момент здійснення судового розгляду даної справи відповідач не надав суду підтвердження сплати податкового боргу в загальному розмірі 200967,54 грн., вказана сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.
З огляду на вищезазначене, позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Згідно зі змістом частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи те, що позивачем у справі підтверджено тільки сплату судового збору, судові витрати не підлягають розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) в дохід бюджету податковий борг в розмірі 200967 (двісті тисяч дев`ятсот шістдесят сім) гривень 54 копійки.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

позивач Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018, ;

відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Суддя Главач І.А.