Справа № 120/3552/19-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

11 березня 2021 р. Справа № 120/3552/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 05.12.2019 адміністративний позов задоволено та, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та доплату до пенсії за період з 01.07.2012 року до 31.12.2017 року виходячи з того, що підвищення до пенсії ОСОБА_1 за даний період повинно було складати 90% від грошового забезпечення 7286,90 грн., а не 80% від 7073,50 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262-ХІІ», згідно довідки №10794 від 31.05.2012 року.

Разом із тим, 10.03.2021 позивачем подано заяву в порядку ст. 382 КАС України, у якій останній просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області, яка полягає у невиконанні рішення від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а та застосуванні при виконанні зазначеного рішення порядку визначеного постановою КМУ від 22.08.2018 №649 "Про питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду", пункти 1, 2 якої були визнані протиправними та нечинними;

- заборонити ГУ ПФУ у Вінницькій області застосовувати порядок затверджений постановою КМУ від 22.08.2018 №649 при виплаті суми перерахунку пенсії нарахованої на виконання рішення ВОАС від 05.12.2019 у справі № 120/3552/19-а (ч.2 ст.386 ЦК України);

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області подати протягом тридцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України.

Ознайомившись із змістом та вимоги поданої позивачем заяви про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Так, як слідує із змісту поданої заяви про встановлення судового контролю, звертаючись до суду із відповідними вимогами позивач керується положеннями ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, положення ст. 382 КАС України передбачають можливість встановлення судом контролю за виконанням судового рішення, який реалізовується шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Разом із тим, у поданій заяві, позивач, окрім вимог щодо зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, просить суд визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області, яка полягає у невиконанні рішення від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а та застосуванні при виконанні зазначеного рішення порядку визначеного постановою КМУ від 22.08.2018 №649 "Про питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду", пункти 1, 2 якої були визнані протиправними та нечинними.

Проте, можливість вирішення відповідної вимоги позивача в межах розгляду заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення положеннями ст. 382 КАС України не передбачена.

В той же час, положеннями ч. 1 ст. 383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, подана позивачем заява фактично об`єднує у собі вимоги щодо застосування заходів судового контролю, які визначенні як положеннями ст. 382 КАС України, так і положеннями ст. 383 КАС України.

Разом із тим, положення ст. 383 КАС України встановлюють певні вимоги, яким має відповідати заява, подана в порядку цієї статті.

Крім того, положеннями ч. 4 ст. 383 КАС України визначено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи вимоги даної заяви позивач фактично зазначає про бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання рішення суду від 05.12.2019.

При цьому, із змісту поданої заяви слідує, що про свою незгоду із діями відповідача, вчиненими на виконання судового рішення у справі №120/3552/19-а, він був обізнаний ще у 2020 році, тоді як із даною заявою звернувся лише 10.03.2021.

Окрім того, в межах поданої заяви про встановлення судового контролю позивач також просить заборонити ГУ ПФУ у Вінницькій області застосовувати порядок затверджений постановою КМУ від 22.08.2018 №649 при виплаті суми перерахунку пенсії нарахованої на виконання рішення від 05.12.2019 у справі № 120/3552/19-а.

Заявляючи відповідні вимоги позивач керується положеннями ч. 2 ст. 386 ЦК України, про що він особисто зазначає у прохальній частині заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

З огляду на викладене, положення ч. 2 ст. 386 ЦК України дійсно передбачають право особи на звернення до суду із вимогами про заборону вчинення дій, у випадку якщо вона має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою.

При цьому, відповідне право особи може бути реалізоване шляхом звернення до суду із відповідним позовом.

Натомість, вирішення даного питання в порядку саме ст. 382 КАС України, на переконання суду, є неможливим.

Таким чином, наведені вище обставини у своїй сукупності не дозволяють розглянути подану позивачем заяву по суті, адже нормативно-правове обґрунтування підстав звернення до суду із відповідною заявою (ст. 382 КАС України) не відповідає усім вимогам, які відображені у її прохальній частині.

Разом із тим, положеннями КАС України не врегульовано дії суду в разі надходження клопотання, зміст якого не дозволяє розглянути його по суті.

В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе на підставі ч. 6 ст. 7 КАС України застосувати до вказаних правовідносин за аналогією закону положення ст. 169 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом уточнення порядку (статті КАС України) в якому подана відповідна заява із вимогами щодо встановлення судового контролю.

Керуючись ст.ст. 7, 248, 256, 382, 383 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю залишити без руху.

Запропонувати заявнику в 5-денний строк з дня отримання копії даної ухвали усунути виявлені судом недоліки заяви шляхом уточнення порядку (статті КАС України) в якому подана відповідна заява із вимогами щодо встановлення судового контролю.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна