Справа № 400/1626/20
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 р. Справа № 400/1626/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург», вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286
до відповідача:Офісу великих платників податків ДПС, вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ, 04119
про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.01.2020 р. № , № , від 02.04.2020 р. № ,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург» (далі позивач, ТОВ «СЦ «Металург») звернулось до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі відповідач, Офіс ВПП) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.01.2020 року № та № , від 02.04.2020 року № .

Ухвалою від 23.04.2020 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ним до перевірки надані всі необхідні документи, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. Натомість відповідач у Акті перевірки зазначає про договори з нерезидентами на виконання робіт (послуг) та акти виконаних робіт (наданих послуг) з нерезидентами, в той час як предметом укладених позивачем контрактів булу придбання «частини запірних клапанів» та «вироби з вулканізованої гуми». Позивач стверджує, що не укладав договорів фрахтування, перевезення, найму або піднайму судна або транспортного засобу (їх частин) з контрагентами-нерезидентами, та не сплачувало винагороду (компенсацію) за договорами перевезення, найму або піднайму судна або транспортного засобу (їх частин) для перевезення вантажів морськими або повітряними суднами, залізничним або автомобільним транспортом. Та наголошує, що товар за імпортними контрактами з вищевказаними нерезидентами ввезений на всю повну суму контрактів, а не на виділену частку за вирахуванням суми фрахту. Отже, висновок про заниження податку з доходів нерезидента здійснений відповідачем безпідставно, а висновки відповідача про заниження податку з доходів нерезидента та порушення ПК України в частині неподання до контролюючого органу додатку ПН до декларації з податку на прибуток про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів є безпідставними, упередженими та непідтвердженими належними доказами.

По грошовому зобов`язанню з податку на доходи нерезидента за серпень 2016 року відповідачем порушено 1095-дений строк, визначений ст. 102 ПК України, оскільки останній сплину в серпні 2019 року.

Крім того, відповідачем порушено строк, встановлений ПК України для надання вмотивованого рішення або прийняття рішення про продовження строків розгляду скарги, відтак скарга позивача вважається повністю задоволеною на користь позивача.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просив відмовити. Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач зазначив, що позивачем при виплаті доходів із джерелом їх походження з України нерезиденту не подано до контролюючого органу додаток ПН до декларацій з податку на прибуток про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів за 3 (квартал) 2018 рік та за 2018 рік. Резидент, який виплачує доходи нерезиденту у вигляді фрахту, вносить до бюджету податок у розмірі 6% суми фрахту та подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням Декларацію із заповненим додатком ПН.

Також, перевіркою встановлено, що позивачем самостійно виявлено помилки у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку форми 1 ДФ, а саме: невірно зазначено суми виплачених доходів фізичним особам-підприємцям та 15.11.2018 року за I-IV квартали 2017 року та І-ІІ квартали 2018 року подано уточнюючі податкові розрахунки до контролюючого органу. На підставі чого Офісом ВПП винесено податкове повідомлення-рішення про збільшення штрафної санкції.

У відповіді на відзив позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

У період з 29.10.2019 року по 09.12.2019 року посадовими особами Офісу ВПП здійснено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «СЦ «Металург», за результатами якої складено Акт № 13/28-10-53-11/32654880 від 16.12.2019 року (далі Акт перевірки).

Висновками Акту перевірки встановлено порушення позивачем:

- пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 , п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 16511245,00 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 17841173,00 грн.;

- пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141, п. 103.4, п. 103.9, п. 103.10 ст. 103 ПК України, в результаті чого занижено податок з доходів нерезидента на суму 16226,42 грн., а саме: не подано до контролюючого органу додаток ПН до декларації з податку на прибуток про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів за 3 квартали2016 року, 2016 рік та 2018 рік;

- п. 51.1 ст. 51, п. 119.2 ст. 119, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, п. 3.2, 3,3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4 щодо подання недостовірних відомостей про фізичних осіб - платників податку, а саме у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за формою № 1-ДФ за 1 квартали 2017 року, 1 та 2 квартали 2018 року не вірно відображено показники, що призвели до зміним податкових зобов`язань платників податків.

На підставі Акту перевірки відповідачем 09.01.2020 року оформлено податкові повідомлення-рішення:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 16226,41 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4056,60 грн.;

- № , яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 510,00 грн.

27.01.2020 року позивач звернувся до ДПС України зі скаргою на податкові повідомлення-рішення від 09.01.2020 року № , № , № , № та № , винесені на підставі Акту перевірки.

Рішенням ДПС України від 19.02.2020 року № 6308/6/99-00-08-05-02-06 продовжено розгляд скарги позивача до 29.03.2020 року.

Рішенням ДПС України від 30.03.2020 року № 11514/6/99-00-08-05-02-06 скарга позивача задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.01.2020 року № у частині застосування штрафних санкцій; податкові повідомлення-рішення від 09.01.2020 року № , № , № та № залишено без змін.

02.04.2020 року Офісом ВПП, на підставі Акту перевірки та з урахуванням рішення ДПС України від 30.03.2020 року № 11514/6/99-00-08-05-02-06, сформовано податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 510,00 грн.

Не погоджуючись з рішеннями контролюючого органу, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до пп. «г» пп. 141.4.1 п. 141.1 ст. 141 ПК України, доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є фрахт та доходи від інжинірингу.

Згідно пп. 141.4.4 п. 141.4 ст. 141 ПК України Сума фрахту, що сплачується нерезиденту резидентом, у тому числі фізичною особою - підприємцем, фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, або суб`єктом господарювання (юридичною особою чи фізичною особою - підприємцем), який обрав спрощену систему оподаткування, або іншим нерезидентом, який провадить господарську діяльність через постійне представництво за договорами фрахту, оподатковується за ставкою 6 відсотків у джерела виплати таких доходів за рахунок цих доходів. При цьому:

базою для оподаткування є базова ставка такого фрахту;

особами, уповноваженими справляти податок та вносити його до бюджету, є резидент, який виплачує такі доходи, незалежно від того, чи є він платником податку, а також суб`єктом спрощеного оподаткування.

Базова ставка фрахту сума фрахту, включаючи витрати з навантаження, розвантаження, перевантаження та складування (схову) товарів, збільшена на суму витрат за рейс судна або іншого транспортного засобу, сплачуваних (відшкодовуваних) фрахтувальником згідно з укладеним договором фрахтування (п. 14.1.12 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.260 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено фрахт як винагороду (компенсацію), що сплачується за договорами перевезення, найму або піднайму судна або транспортного засобу (їх частин) для перевезення, зокрема, вантажів морськими або повітряними суднами, залізничним або автомобільним транспортом.

Отже, передумовою для ствердження про порушення п. 141.4 ст. 141 ПК України, зокрема, пп. «г» пп. 141.4.1, 141.4.4, нормами ПК України вбачається укладення між сторонами договору фрахту.

Предметом Контракту № 8310Р2665 від 02.08.2016 року, укладеним між позивачем та нерезидентом «RESIDUE SOLUTIONS PTY LTD» (Австралія) є товар згідно специфікації (частини запірних клапанів). Предметом Контракту № 8310Р3314 від 18.07.2018 року, укладеним між позивачем та нерезидентом «NFC SHENYANG PUMP INDUSTRY СО., LTD» (Китай) товар згідно специфікації (вироби з вулканізованої гуми).

Зазначене підтверджується матеріалами справи та зафіксовано у Акті перевірки (стор. 50, 52 Акту перевірки).

Тобто, позивачем договорів фрахтування, перевезення, найму або піднайму судна або транспортного засобу (їх частин) з нерезидентами «RESIDUE SOLUTIONS PTY LTD» (Австралія) та «NFC SHENYANG PUMP INDUSTRY CO., LTD» (Китай), або з будь-якими іншими нерезидентами, не укладалось. Винагороду (компенсацію) за договорами перевезення, найму або піднайму судна або транспортного засобу (їх частин) для перевезення вантажів морськими або повітряними суднами, залізничним або автомобільним транспортом не сплачувалось.

Товар за імпортними контрактами з вищевказаними нерезидентами ввезений на всю повну суму контрактів, а не на виділену частку за вирахуванням суми фрахту.

Так, відповідно до ВМД від 09.11.2018 року № UA125100/2018/332449 від нерезидента «NFC SHENYANG PUMP INDUSTRY CO.,LTD» (Китай) ввезено вироби з вулканізованої гуми на суму 28452 евро; відповідно до ВМД від 24.10.2016 року № 500060702/2016/14754 від нерезидента «RESIDUE SOLUTIONS PTY LTD» (Австралія) ввезено частини запірних клапанів на суму 47750 дол. США, що, підтверджується даними, наведеними відповідачем у додатку № 18 до Акту перевірки «Дані про виконання імпортних контрактів (імпорту товару) ТОВ «СЦ «Металург» за період з 01.07.2016 по 30.06.2019».

Відповідно до умов контрактів та специфікацій до них умови поставки визначені на умовах CIF, Морський порт, Одеса по Контракту № 8310Р2665 від 02.08.2016 року з нерезидентом «RESIDUE SOLUTIONS PTY LTD» (Австралія) та на умовах СІР Одеса згідно Спеціфікації № 1 до Контракту № 8310Р3314 від 18.07.2018 року з нерезидентом «NFC SHENYANG PUMP INDUSTRY CO., LTD» (Китай).

Згідно умов поставки CIF ІНКОТЕРМС продавець, зокрема, нерезидент «RESIDUE SOLUTIONS PTY LTD» (Австралія), зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення. Згідно умов поставки СІР ІНКОТЕРМС продавець («NFC SHENYANG PUMP INDUSTRY CO., LTD» (Китай), зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Покупець приймає на себе всі ризики та будь-які додаткові витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки у вищезазначений спосіб.

Відновідно до пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України обов`язок утримати податок з доходів, виплачених на користь нерезидентів, виникає за умови якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Отже, враховуючи фактичну відсутність фрахту від нерезидентів «NFC SHENYANG PUMP INDUSTRY CO.,LTD» (Китай) та «RESIDUE SOLUTIONS PTY LTD» (Австралія) для TOB «СЦ «Металург», висновок про заниження податку з доходів нерезидента на суму 16226,42 грн. є безпідставним.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України право контролюючого органу самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків обмежене терміном у 1095 днів що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

При цьому, по грошовому зобов`язанню з податку на доходи нерезидента за серпень 2016 року у сумі 13121,01 грн., нарахованому в податковому повідомленні-рішенні від 09.01.2020 року № разом із штрафною санкцією в сумі 3280,25 грн., 1095-денний термін, визначений ст. 102 ПК України, сплинув ще в серпні 2019 року.

Щодо податкового повідомлення від 02.04.2020 року № :

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані, зокрема, подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Одночасно, з цим відповідно до пп. 177.8 ст. 177 ПК України під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від операцій, здійснюваних у межах обраних ним видів діяльності, суб`єкт господарювання, який нараховує (виплачує) такий дохід, не утримує податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності.

З аналізу вищенаведених положень ПК України вбачається, що податкові агенти не мають законодавчих підстав для утримання податку з доходів, виплачуваних фізичним особам - підприємцям, крім випадку, коли буде встановлено, що відносини за цивільно-правовим договором фактично є трудовими.

Однак, в Акті перевірки (стор. 133) йдеться про фізичних осіб-підприємців, що мають статус суб`єктів підприємницької діяльності. Тому, позивач при отриманні послуг або придбані товарів у фізичних осіб - підприємців, діяв в рамках норм ПК України, оскільки при взаємовідносинах з суб`єктами підприємницької діяльності він не виступає в якості податкового агента, та, як наслідок, не зобов`язаний утримувати та перераховувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб за СПД, а отже, в податкових розрахунках форми 1-ДФ і не зобов`язаний відображати доходи, виплачені вказаним особам.

Крім того, штрафні санкції в розмірі 510,00 грн., застосовані відповідачем на підставі п. 119.2 ст. 119 ПКУ, застосовується за умов, якщо: податковий агент не подав, подав з порушенням встановлених строків, подав не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками суми утриманого з них податку, звітність про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків; з одночасним виникненням умови, що такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку.

В узагальнених даних на стор. 134 Акту перевірки відповідач зазначив про відсутність донарахованих податкових зобов`язань (утриманого податку) ТОВ «СЦ «Металург».

Таким чином, висновок Офісу ВПП щодо порушення позивачем пп. «б» п.176.2 ст. 176 ПК України за вищевказаних обставин ті застосування до нього штрафних санкцій, є необґрунтованим та безпідставним.

Щодо посилань позивача на положення ст. 56 ПК України, суд зазначає, що в даному випадку йдеться про прийняття ДПС України рішення за скаргою позивача в порядку адміністративного оскарження ним податкових повідомлень-рішень від 09.01.2020 року № , № , № , № та № . Обґрунтовуючи свою позицію, позивач посилається на порушення ДПС України строків розгляду його скарги, що у відповідності до положень п. 56.9 ПК України є підставою вважати скаргу задоволеною.

Одночасно з цим суд звертає увагу на те, що, по-перше, ДПС України не є стороною у справі. По-друге, у відповідності до п. 56.19 ПК України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження рішень контролюючого органу, після чого звернувся до суду з даним позовом. Оскарження рішень та дій ДПС України не є предметом даного спору, з у рахуванням чого суд не приймає доводи позивача в даній частині.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург» (вул. Набережна, 64, с. Галіцинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ) до Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ, 04119, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 09.01.2020 року № , від 09.01.2020 року № та від 02.04.2020 року № .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ, 04119, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург» (вул. Набережна, 64, с. Галіцинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ) судові витрати у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.03.2021 року.

Суддя О.В. Малих