Справа № 433/1155/19
Суддя: Третяк О. Г.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №433/1155/19
Пров.№2-а/409/4/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Г.Третяка

за участю секретаря: Т.С.Михайлюк

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Кучерявого Є.П. управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Кучерявого Є.П. управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 червня 2019 року у м. Сватове Луганської області відповідачем відносно неї, голови СФГ «Михайлівське» ОСОБА_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення № 103/0038ПТ/04/01/-19 та винесено постанову згідно якої накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, з покладенням обов`язку відшкодувати матеріальні збитки у розмірі 29995 гривень 96 копійок. Просить скасувати вказану постанову, оскільки розрихлювання ґрунту сільськогосподарського призначення, не призводить до зміни її цільового призначення. Земельна ділянка при цьому залишається земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та такою, що використовується для товарного сільськогосподарського виробництва.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву де вказав, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 10.05.2019 № 103 ОСОБА_2 здійснено плановий захід державного нагляду (контролю) за додержанням суб`єктом господарювання СФГ «Михайлівське», розташованого за місцем здійснення господарської діяльності в селі Малоолександрівка, Троїцького району Луганської області, вимог законодавства у сфері використання та охорони земель та додержання вимог законодавства у сфері вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) За результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель СФГ «Михайлівське» складено акт № 103/0054АЛ/02/01/-19. Зазначений акт підписано ОСОБА_3 та підписано і отримано примірник зазначеного акту 21.06.2019 головой СФГ Книшовою С.В. При цьому зазначений акт підписано ОСОБА_1 без зауважень, що говорить про повну згоду з викладеними в акті фактами. Оскільки, згідно акту та наданих позивачем документів (доказів), виявлено та підтверджено позивачем порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення. Таким чином, головою СФГ ОСОБА_1 здійснено порушення правил використання земель, іцо виразилося в використанні земельної ділянки не за цільовим призначенням, тобто: в зміні певного виду використання земель (угіддя - пасовипда) із земель сільськогосподарського призначення загальною плоіцею 79,6700 га. в землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського, що є порушенням норм чинного законодавства, а саме п.2 Ч.5 СТ.20, СТ.96 ЗКУ, ст.37 Закону України «Про охорону земель» від 19.06.2003 № 962-ІУ. Правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду (збитки), що підтверджується розрахунком розміру шкоди, виконаним відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963. Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ч.І ст.53 КУпАП та п. «г» ч.І ст.211 ЗКУ, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови від 21 червня 2019 року у м. Сватове Луганської області відповідачем відносно голови СФГ «Михайлівське» ОСОБА_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення № 103/0038ПТ/04/01/-19, згідно якого «в період часу з 18 червня 2019 року по 21 червня 2019 року в ході здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) за додержанням суб`єктом господарювання СФГ «Михайлівське» (код ЄДРПОУ 30 75959), юридична адреса: с. Малоолександрівка Троїцького району Луганської області, вимог законодавства у сфері використання та охорони земель та вимог законодавства у сфері вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур було встановлено, що у вересні 2018року голова СФГ «Михайлівське» ОСОБА_1 , діючи всупереч вимогам чинного земельного законодавства, з метою використання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, прийняла рішення на підставі якого було здійснено технічний обробіток грунту (розорювання пасовища) сільськогосподарською технікою (проведення глибокої оранки) на земельній ділянці площею 79,6700 га (кадастровий номер відсутній), яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, вид угідь - пасовища, цільове призначення - для сінокосіння і випасання худоби (код згідно з КВЦПЗ - 01.08), розташованої за межами населеного пункту на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується у Тимонівській сільській раді Троїцького району Луганської області, та знаходиться в оренді згідно договорів оренди землі, зареєстрованих у Тимонівській сільській раді Троїцького району Луганської області. Таким чином, головою СФГ «Михайлівське» ОСОБА_1 здійснено порушення правил використання земель, що виразшося в використанні земельної ділянки не за цільовим призначенням, тобто: в зміні певної категорії земель (угіддя пасовища) із земель сільськогосподарського призначення загальною площею 79,6700 га в землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (угіддя - рілля), що є порушенням норм чинного законодавства, а саме: пункту 2 ч. 5 ст. 20, ст. 96 Земельного кодексу України, ст. 37 Закону України «Про охорону земель». Правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду (збитки), що підтверджується розрахунком розміру шкоди, виконаним відповідно до ПКМУ від 25 липня 2007року № 962». На підставі вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, того ж дня, 21 червня 2019 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 103/003 8По/05/01/-19, згідно якої голову СФГ «Михайлівське» ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 53 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, з покладенням обов`язку відшкодувати матеріальні збитки у розмірі 29995 гривень 96 копійок.(а.с.15-20).

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї) (частина третя статті 2 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Абзацом першим частини п`ятої статті 20 Земельного кодексу України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу (абзац другий частини п`ятої статті 20 Земельного кодексу України).

Відповідно до пункту «г» частини першої статті 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Приписами статті 188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Закон України від 19 червня 2003 року № 962-IV «Про охорону земель» (далі - Закон № 962-IV) визначає правові, економічні та соціальні основи охорони земель з метою забезпечення їх раціонального використання, відтворення та підвищення родючості ґрунтів, інших корисних властивостей землі, збереження екологічних функцій ґрунтового покриву та охорони довкілля.

Статтею 2 Закону № 962-IV передбачено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Частиною першою статті 19 Закону № 962-IV закріплено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державний контроль за додержанням вимог законодавства про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (частина друга статті 19 Закону № 962-IV).

Згідно з частиною третьою статті 19 Закону № 962-IV порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Статтею 35 Закону № 962-IV регламентовано, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів; сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 Закону № 962-IV охорона земель сільськогосподарського призначення забезпечується на основі реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів, а також обмеження їх вилучення (викупу) для несільськогосподарських потреб. Зміна цільового призначення земель сільськогосподарського призначення допускається лише за умови обґрунтування доцільності такої зміни в порядку, визначеному законом.

Власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється (частини перша, друга статті 37 Закону № 962-IV).

Відповідно до приписів частини третьої статті 37 Закону № 962-IV на землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ; використання деградованих, малопродуктивних, а також техногенно забруднених земельних ділянок; необґрунтовано інтенсивного використання земель.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2016 року № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (абзац перший пункту 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15).

Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля визначає Закон України від 19 червня 2003 року № 963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон № 963-IV).

Статтею 9 Закону № 963-IV передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Отже, до повноважень державного інспектора віднесено, зокрема, надання обов`язкових для виконання вказівок (приписів) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом.

Відповідно до приписів частини третьої статті 37 Закону № 962-IV «Про охорону земель» на землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ; використання деградованих, малопродуктивних, а також техногенно забруднених земельних ділянок; необґрунтовано інтенсивного використання земель.

Таким чином, зазначені норми законів, вказують на те, що розрихлювання ґрунту сільськогосподарського призначення, не призводить до зміни її цільового призначення. Земельна ділянка при цьому залишається земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та такою, що використовується для товарного сільськогосподарського виробництва.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії № 103/0038По/05/01/-19 від 21.06.2019 за ч. 1 ст. 53 КУпАП відносно ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Кучерявий Євген Петрович управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, місцезнаходження якого: пр-т Центральний, 17, корп. 2, м. Сєвєродонецьк, Луганської області.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О. Г. Третяк