Справа № 600/706/20-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 600/706/20-а
Головуючий у І інстанції: Григораш В.О.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
09 березня 2021 року
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П.
суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури про стягнення допомоги,
в травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чернівецької обласної прокуратури про стягнення допомоги у звязку із звільненням та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.07.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу,

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, адміністративний позов задоволено частково.

15 лютого 2021 року позивачем подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року розгляд заяви призначено на 09.03.2021.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути заяву про прийняття додаткового судового рішення у справі в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву позивача необхідно задовольнити, з огляду на таке.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З вказаної статті слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Ч.9 ст.139 КАС України передбачено що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до чч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16 та від 16 серпня 2019 року у справі №755/6702/16-а склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач долучила до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 25 травня 2020 року, укладений з адвокатом Гереговою Н.І (а.с.64), акт прийняття-передачі наданих послуг від 26.08.2020, виписку ПАТ КБ "ПриватБанк" по рахунку представника позивача Герегової Г.В., якою підтверджено внесення коштів позивачем ОСОБА_1 в рахунок оплати послуг адвоката на суму 3400 грн.

При цьому, повноваження адвоката Герегової Н.І.. підтверджуються ордером серії СЕ №1008362 від 24.06.2020, копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до акта прийняття-передачі наданих послуг від 26.08.2020, адвокатом надано наступні послуги:

- підготовка апеляційної скарги у справі №600/706/20 3400 грн.

Перевіривши подані позивачем письмові докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначені в акті прийняття-передачі наданих послуг від 26.08.2020 витрати на правову допомогу є співмірними до заявлених вимог та відповідають складності справи.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від відповідача на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходили.

Таким чином, надані позивачем письмові докази підтверджують вартість витрат на професійну правничу допомогу, тому вимоги про стягнення відповідача витрат в розмірі 3400 грн є обґрунтованими.

Враховуючи той факт, що при прийнятті постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з Чернівецької обласної прокуратури на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3400 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову у справі 600/706/20-а.

Стягнути з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.