Справа № 2а-7912/11/2670
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 березня 2021 року

Київ

справа №2а-7912/11/2670

адміністративне провадження №Зі/9901/14/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2013 року по справі №2а-7912/11/2670 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державна виконавча служба України, треті особи: Кабінет Міністрів України, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання рішень, дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, у якому просила:

- визнати бездіяльність відповідача по не надісланню стягувачу ОСОБА_1 постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Абісова А.В. від 20 грудня 2007 року про закінчення виконавчого провадження № 4529908 у 3-денний термін протягом трьох днів з дня винесення постанови протиправною та такою, що не відповідає часині 2 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження";

- визнати бездіяльність відповідача по не надісланню ОСОБА_1 постанови згідно зі статтею 85 Закону України «Про виконавче провадження» по скарзі від 31 січня 2008 року на постанову державного виконавця Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Абісова А.В. про закінчення виконавчого провадження № 4529908 протиправною;

- визнати протиправним неповідомлення відповідачем в період з 17 серпня 2007 року по 01 червня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кириченка В.Г. від 17 серпня 2007 року про відкриття виконавчого провадження № 4529908 по рішенню Європейського суду з прав людини № 25476/02, виданого 15 лютого 2007 року Стягувач - ОСОБА_1 , боржник - Держава Україна;

- визнати конвертацію Міністерством юстиції України 1 700 євро згідно рішення Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2007 року по заяві № 25476/02 у національну валюту держави-відповідача, на день здійснення платежу 13 вересня 2007 року на рахунок № НОМЕР_1 в Голосіївському відділенні м. Києва ВАТ Державного Ощадного банку України протиправною;

- зобов`язати відповідача надіслати ОСОБА_2 - представнику ОСОБА_1 рекомендованим листом постанову про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Абісова А.В. від 20 грудня 2007 року про закінчення виконавчого провадження № 4529908;

- зобов`язати відповідача надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення ОСОБА_2 - представнику ОСОБА_1 завірений витяг з журналу вихідної кореспонденції Міністерства юстиції України про надсилання ОСОБА_2 листа від 18 лютого 2008 року № П-7143-25/13 на скаргу ОСОБА_2 від 31 січня 2008 року на постанову від 20 грудня 2007 року про закінчення виконавчого провадження № 4529908;

- зобов`язати відповідача в п`ятиденний термін з дня вступу постанови суду по справі № 2а-16/09 в законну силу надіслати стягувачу ОСОБА_1 рекомендованим листом постанову Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Абісова А.В. від 30 серпня 2007 року про відкриття виконавчого провадження № 4529908;

- зобов`язати відповідача винести постанову про поновлення виконавчого провадження № 4529908 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007 року Стягувач - ОСОБА_1 , боржник - Держава Україна;

- стягнути на користь ОСОБА_1 (і/н ДРФО України НОМЕР_2 ) з Міністерства юстиції України сплачений нею судовий збір в сумі 7 грн. 50 коп.;

- по наслідкам розгляду справи винести окрему ухвалу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 серпня 2012 року в задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року -без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року скасовано.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної виконавчої служби України, треті особи: Кабінет Міністрів України, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання рішень, дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, у зв`язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

ОСОБА_1 02 січня 2021 року подала до Верховного Суду заяву про виправлення описки в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2013 року по справі №2а-7912/11/2670.

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2021 року витребувано матеріали адміністративної справи 2а-7912/11/2670 з суду першої інстанції, яка надійшла на адресу Верховного Суду 25 лютого 2021 року.

Вирішуючи питання про виправлення описки в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2013 року по справі №2а-7912/11/2670 Верховний Суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі необхідності суд може розглянути питання внесення виправлень у судове рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В обґрунтування своєї заяви, ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної виконавчої служби України, треті особи: Кабінет Міністрів України, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання рішень, дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Проте, на думку заявниці, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2013 року допущено описку в резолютивній частині, в частині зазначення інстанції суду до якого направлено справу на новий розгляд, а саме помилково вказано про направлення справи до апеляційної інстанції замість направлення до суду першої інстанції (тобто направлено до Київського апеляційного адміністративного суду замість направлення до Окружного адміністративного суду міста Києва, після скасування судових рішень першої та другої інстанції).

Як вбачається з мотивувальної частини зазначеної ухвали, суд касаційної інстанції встановив, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для вирішення справи та прийшов до висновку про скасування судового рішення апеляційної інстанції та направлення справи саме на новий апеляційний розгляд.

З огляду на зазначене, Верховний Суд вважає помилковим твердження заявниці про допущення Вищим адміністративним судом України описки в резолютивній частині, в частині зазначення інстанції суду до якого направлено справу на новий розгляд.

Отже, враховуючи вищенаведене Верховний Суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2013 року по справі №2а-7912/11/2670.

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2013 року по справі №2а-7912/11/2670

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губська,

Судді Верховного Суду