Справа № 826/18572/14
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі Яблонській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Сімплікс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Сімплікс" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві по проведенню зустрічної звірки Приватного підприємства "Сімплікс" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень, серпень 2014 року;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, які полягають в зміні в електронній базі даних автоматизована інформаційна система "Податковий блок"" показників податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, які задекларовані Приватним підприємством "Сімплікс" за період червень, серпень 2014 року, на підставі акту від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/39193141;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відобразити в електронній базі даних автоматизована інформаційна система "Податковий блок" показники податкових зобов`язань та податкового кредиту, задекларованих Приватним підпрєимством "Сімплікс" за період червень, серпень 2014 року, та які були змінені на підставі акту від 18 вересня 2014 року №2861/26-55-22-09/3919314;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства "Сімплікс" з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (вхідний номер від 20 жовтня 2014 року);

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві визнати уточнюючий розрахунок Приватного підприємства "Сімплікс" з податку на додану вартість (вхідний номер від 20 жовтня 2014 року), а також: поданих разом із декларацією додатків;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів;

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо не виконання зобов`язань за договором про визнання електронних документів;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства "Сімплікс" з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № , № від 02 жовтня 2014 року та реєстр податкових накладних до нього);

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства "Сімплікс" з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № від 24 жовтня 2014 року та реєстр податкових накладних до нього);

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства "Сімплікс" з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № , № від 02 жовтня 2014 року та реєстр податкових накладних до нього);

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства "Сімплікс" з податку на додану вартість (реєстраційний номер № від 13 листопада 2014 року та реєстр податкових накладних до нього);

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві визнати уточнюючий розрахунок Приватного підприємства "Сімплікс" з податку на додану вартість за період вересень - жовтень 2014 року, а також поданих разом із звітними документами додатків.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо невизнання податкової звітності Приватним підприємством "Сімплікс" з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № від 20 жовтня 2014 року та реєстр податкових накладних до нього).

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства "Сімплікс" з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № від 24 жовтня 2014 року та реєстр податкових накладних до нього).

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства "Сімплікс" з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № , № від 02 жовтня 2014 року та реєстр податкових накладних до нього).

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства "Сімплікс" з податку на додану вартість (реєстраційний номер № від 13 листопада 2014 року та реєстр податкових накладних до нього).

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне з`ясування обставин справ, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач не подавав відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Приватним підприємством "Сімплікс" на протязі жовтня-листопада 2014 року подавались до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві уточнюючі розрахунки з податку на додану вартість з відповідними додатками, а саме №, № від 02 жовтня 2014 року, № від 20 жовтня 2014 року, № від 24 жовтня 2014 року, № від 13 листопада 2014 року та реєстри податкових накладних до них.

За наслідками розгляду вказаних документів, листами від 07 жовтня 2014 року № 49859/10/26-55-15-04-10, від 27 жовтня 2014 року № 52999/10, від 27 жовтня 2014 року № 52939/10/26-55-15-04, від 14 листопада 2014 року № 56594/10/26-55-15-04, від 25 листопада 2014 року № 58699/10/26-55-18-04 Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві повідомлено позивача про невизнання уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість з відповідними додатками податковою звітністю, з підстав - "невідповідність заповнення уточнюючого розрахунку з ПДВ".

Вважаючи дії податкового органу щодо неприйняття податкової звітності протиправною позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Приватне підприємство "Сімплікс" у 2014 році перебувало на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві.

Позивачем на протязі жовтня-листопада 2014 року подано відповідачу уточнюючі розрахунки з податку на додану вартість з відповідними додатками (реєстраційні номери № , № від 02 жовтня 2014 року, № від 20 жовтня 2014 року, № від 24 жовтня 2014 року, № від 13 листопада 2014 року та реєстри податкових накладних до них).

Отримання вказаних уточнюючих декларацій податковим органом підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями, а саме : № 2 від 02 жовтня 2014 року про доставку уточнюючої декларації за реєстраційним № , № 2 від 02 жовтня 2014 року про доставку уточнюючої декларації за реєстраційним № , № 2 від 20 жовтня 2014 року про доставку уточнюючої декларації за реєстраційним № , № 2 від 24 жовтня 2014 року про доставку уточнюючої декларації за реєстраційним № від 24 жовтня 2014 року, № 2 від 13 листопада 014 року про доставку уточнюючої декларації за реєстраційним № (Т.1, а.с. 169-175).

Відповідно до змісту листів податкового органу від 07 жовтня 2014 року № 49859/10/26-55-15-04-10, від 27 жовтня 2014 року № 52999/10, від 27 жовтня 2014 року № 52939/10/26-55-15-04, від 14 листопада 2014 року № 56594/10/26-55-15-04, від 25 листопада 2014 року № 58699/10/26-55-18-04 , уточнюючі розрахунки з податку на додану вартість з відповідними додатками (реєстраційні номери № , № від 02 жовтня 2014 року, № від 20 жовтня 2014 року, № від 24 жовтня 2014 року, № від 13 жовтня 2014 року та реєстри податкових накладних до них) не визнано податковою звітністю, та як підставу вказано "невідповідність заповнення уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість".

Згідно з п. 16.1.3 ст. 16, п. 49.1, п. 49.2 ст. 49, п. 46.1 ст. 46, п. 49.3, п. 49.8 ст. 49 ПК України, платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Отже, під час прийняття податкової декларації перевірці підлягають наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених п. 48.3, п. 48.4 ст. 48 ПК України. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Абзацом 1 п. 49.9 ст. 49 ПК України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України, податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Підпунктом 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання.

Колегія суддів зазначає, що наявні в матеріалах справи податкові декларації, які уточнюють розрахунки, містять всі необхідні реквізити, визначені пунктом 48.3 та пунктом 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, а саме: тип документа; звітний період, за який подається податкова декларації та звітний період, що уточнюється; повне найменування та код платника податків, його місцезнаходження; реєстраційний номер облікової картки платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дати подання звітів; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток посадових осіб платника податків.

Наявність усіх необхідних реквізитів податковим органом жодним чином не спростовано та не заперечено.

Відтак, уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок містить всі необхідні реквізити, визначені пунктом 48.3 та пунктом 48.4 Податкового кодексу України та відповідають вимогам статті 49 Податкового кодексу України.

З огляду на викладені обставини у відповідача не було законних підстав для прийняття рішення про неприйняття поданих позивачем на протязі жовтня-листопада 2014 року уточнюючих декларацій як податкової звітності.

Відповідно до п. 49.13 ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Лічевецький І.О.

Оксененко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 09.03.2021.