Справа № 160/9921/20
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2021 року Справа № 160/9921/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
19.08.2020 року Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» (далі позивач) звернулось до головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), у якій позивач просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з винесеним податковим повідомленням-рішенням, зазнаючи, що Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» є платником ПДВ, який застосовує спеціальну норму щодо оподаткування ПДВ операцій з теплопостачання касовий метод. Для операцій, що оподатковуються за касовим методом, факт постачання/отримання товарів (робіт, послуг) не призводить до виникнення податкових зобов`язань/прав на податковий кредит. Вони виникають тільки на дату отримання/списання грошових коштів бо інших видів компенсацій з погашення заборгованості. Позивач здійснює види діяльності, зазначені в п. 44 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, тому має право на застосування касового методу податкового обліку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року позовну заяву Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» залишено без руху та надано час для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року відкрито в порядку за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30.09.2020 року.
30.09.2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що відсутність факту реєстрації платником податку-продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний період. Дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних КП «ДОР «Аульський водовід». Для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України застосування платниками касового методу оподаткування не звільняє від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.
В підготовче судове засідання, призначене на 30.09.2020 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено підготовче засідання до 07.10.2020 року.
02.10.2020 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що для операцій, які оподатковуються за касовим методом, факт постачання/отримання товарів (робіт, послуг) не призводить до виникнення податкових зобов`язань/прав на податковий кредит, оскільки останні виникають тільки на дату отримання/списання грошових коштів або інших видів компенсацій з дня погашення заборгованості. Додатково позивач у відповіді на відзив посилався на положення абз. 1 п. 44 підрозд. 2 розд. ХХ Податкового кодексу України в редакції Закону №446-ІХ від 16.01.2020 р., зауваживши, що дія означеної норми поширюється на операції, за якими дата виникнення першої з подій припадає на податкові (звітні) періоди до 01.01.2022 року.
07.10.2020 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.
В підготовче судове засідання, призначене на 07.10.2020 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено підготовче засідання до 21.10.2020 року.
20.10.2020 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.
В підготовче судове засідання, призначене на 21.10.2020 року, прибула представник позивача, подала клопотання про відкладення розгляду справи; представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом відкладено підготовче засідання до 04.11.2020 року.
В подальшому розгляд справи відкладено на 18.11.2020 року
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
17.11.2020 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.
В підготовче судове засідання, призначене на 18.11.2020 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено підготовче засідання до 30.11.2020 року.
30.11.2020 року представником позивача подано клопотання про зупинення розгляду справи.
В підготовче судове засідання, призначене на 30.11.2020 року, прибув представник відповідача, представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року зупинено провадження у справі №160/9921/20.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 року поновлено провадження у справі.
В підготовче судове засідання, призначене на 11.03.2021 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до основних видів економічної діяльності підприємства належить (за код КВЕД): 36.00 Забір, очищення та постачання води (основний); 42.99 Будівництво інших споруд, н. в. і. у.; 56.29 Постачання інших готових страв; 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
У відповідності до п. 2.1 і п. 2.2 Статуту КП ДОР «Аульський водовід», затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради № 516-18 від 25.10.2019, підприємство створене з метою задоволення потреб населення області в якісній питній воді, для надання послуг з централізованого водопостачання й водовідведення, передачі електроенергії електричними мережами населенню, підприємствам, установам та організаціям.
Основними напрямами діяльності підприємства є:
- виробництво питної води шляхом підйому - води з поверхневих та підземних джерел, очищення її на очисних спорудах відповідно до вимог, установлених нормами та стандартами, транспортування й реалізація її споживачам по водоводах та водопровідних мережах;
- забезпечення транспортування стічних вод по колекторах та каналізаційних мережах, їх очищення на очисних спорудах з доведе якості очистки стічних вод до санітарних вимог;
- розвиток і безпечна експлуатація водопровідно-каналізаційного господарства;
- розвиток та вдосконалення матеріальної і ремонтно-експлуатаційної бази.
ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, в порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з питання своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Приписами п. 187.10 ст. 187 ПК України визначено, що платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.
Зазначене правило визначення дати виникнення податкових зобов`язань поширюється також на операції з постачання зазначених товарів/послуг для житлово-експлуатаційних контор, управителів багатоквартирних будинків та бюджетних установ, що отримують такі товари/послуги, якщо вони зареєстровані як платники податку.
Для цілей цього пункту послугами (роботами), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, вважаються послуги з технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем, систем протипожежної автоматики та димовидалення, обслуговування димових та вентиляційних каналів, внутрішньобудинкових систем, прибирання будинкової та прибудинкової території, купівлі електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, а також інші послуги, які надаються житлово-експлуатаційними конторами чи управителями багатоквартирних будинків зазначеним у цьому пункті покупцям за їхній рахунок.
Касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг) (п.п. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Згідно із п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами (п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).
У відповідності п. 201.3 ст. 201 ПК України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:
покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;
покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.
У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.
Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.
Згідно із положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Фактичні дані щодо реквізитів, дати реєстрації та сум реєстрації, складених КП ДОР «Аульський водовід» податкових накладних, які були предметом перевірки та наведені в вищезазначеному акті перевірки визнаються сторонами, спір щодо цих обставин між сторонами відсутній.
Отже, суть предмету спору полягає у досліджені правомірності застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.
Приписами норм п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що на платника податків покладено обов`язок на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Разом з тим, обов`язок щодо здійснення відповідної реєстрації покладається на платника податків як відносно податкових накладних, що надаються покупцю, так і податкових накладних, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
При цьому, у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з Податковим кодексом України.
Абзацами 4 і 5 п. 198.6 ст. 198 ПК України, якими передбачено, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.
Виходячи з вищевикладеного, платники, які застосовують касовий метод, повинні формувати податковий кредит із відображенням його у податковій звітності протягом 1095 днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Отже, положення означеної норми передбачають право платника податків на включення сум ПДВ протягом 1095 календарних днів з дати складання податкових накладних чи розрахунків коригування, зокрема, для платників податку, які застосовують касовий метод.
Водночас, суд наголошує, що в рамках означеного спору не є спірним питання вірності дати складання підприємством податкових накладних, перелік яких вказано в акті перевірки та у додатку до спірного податкового повідомлення-рішення.
Натомість, предметом спору є факт несвоєчасної реєстрації КП ДОР «Аульський водовід» виписаних останнім податкових накладних в ЄРПН, який позивачем не спростовано, з урахуванням дат складання цих податкових накладних і дат фактичної їх реєстрації в ЄРПН.
При цьому, жодних пояснень з приводу наявності об`єктивних та непереборних обставин, що зумовили порушення підприємством визначених у ст. 201 ПК України граничних строків реєстрації податкових накладних позивачем до суду не надано, й у позовній заяві не міститься.
Окремо слід зауважити, що передбачене абз. 4 і 5 п. 198.6 ст. 198 ПК України право платника на включення суми ПДВ до складу податкового кредиту, не встановлює право платника на подачу складених ним податкових накладних на реєстрацію в ЄРПН у визначений цією нормою період й жодним чином не звільняє платника від обов`язку здійснити своєчасну реєстрацію виписаних ним податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, та, як наслідок, не звільняє й від встановленої у ст. 120-1 ПК України відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали суд встановив, що виписані КП ДОР «Аульський водовід» податкові накладні, перелік яких наведено в акті перевірки та додатку до оскарженого податкового повідомлення-рішення були зареєстровані позивачем в ЄРПН з порушенням регламентованого ст. 201 ПК України строку та означені обставини не спростовані позивачем.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність свого рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно з ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, з огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова