Справа № 160/14939/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 лютого 2021 р. Справа № 160/14939/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Царікової О.В.,

секретаря судового засідання: Богатинської К.В.,

за участю:

представника позивачів: Скиби В.В.,

представника відповідача: Полішко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі № 160/14939/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла підписана представником позивачів Скибою Віталієм Володимировичем позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якій позивачі просять суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, пов`язані зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, на яку претендує ОСОБА_1 , площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та кадастрового номеру :01:013:0237, перенесення цього кадастрового номеру в архів та закриття Поземельної Книги;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер :01:013:0237 та Поземельну Книгу шляхом внесення відповідних відомостей про об`єкт в Державний земельний кадастр;

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, пов`язані зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, на яку претендує ОСОБА_2 , площею 0,0844 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та кадастрового номеру :01:013:0238, перенесення цього кадастрового номера в архів та закриття Поземельної Книги;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області поновити ОСОБА_2 державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площею 0,0844 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер :01:013:0238 та Поземельну книгу шляхом внесення відповідних відомостей про об`єкт в Державний земельний кадастр;

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, пов`язані зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, на яку претендує ОСОБА_3 , площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та кадастрового номеру :01:013:0236, перенесення цього кадастрового номера в архів та закриття Поземельної книги;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області поновити ОСОБА_3 державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер :01:013:0236 та Поземельну книгу шляхом внесення відповідних відомостей про об`єкт в Державний земельний кадастр.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 відкрито провадження у справі №160/14939/20 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

До суду надійшов від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відзив на позовну заяву (вх. №658/21 від 05.01.2021), до якого додано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обгрунтування означеного клопотання представник відповідача зазначив, що 21.05.2020 і 22.05.2020 відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами Відділу у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснено виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру та скасовано державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :01:013:0237, :01:013:0238 і :01:013:0236, а Поземельні книги на земельні ділянки за означеними кадастровими номерами закрито. При цьому, заявник клопотання вважає, що задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 може призвести до порушення або загрози порушення приватного права чи інтересу землекористувача земельної ділянки, площею 4,0 га, яка знаходиться у КЗ "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова" на праві постійного користування на підставі Державного акта серії Б № 009254 від 1992 року, який є чинним.

Враховуючи викладене, заявник клопотання вважає, що цей спір має приватноправовий, а не публічно-правовий характер, у зв`язку з чим не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивачів у судовому засіданні проти задоволення означеного клопотання заперечив.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала вищезазначене клопотання, просила його задовольнити.

Заслухавши думку представників сторін, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, норми матеріального та процесуального справа, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено судом, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 у справі № 2-175/312/17-ц визнано незаконним та скасовано Державний акт серії Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою, площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І. Мечнікова, який зареєстровано 18.05.1992 у Книзі записів державних актів на право користування землею за №473; скасовано реєстрацію від 18.05.1992 в Книзі записів державних актів на право користування землею за №473 Державного акту серії Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І. Мечнікова, зобов`язано Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області внести зміни до державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями щодо припинення постійного користування земельною ділянкою площею 4 га Комунальним закладом "Обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова".

На підставі означеного рішення внесено зміни до державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями щодо припинення постійного користування земельною ділянкою, площею 4,0га Комунальним закладом м. Дніпропетровська «Обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова».

Проте, постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2019 у справі №2-175/312/17-ц, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Таким чином, Державний акт Серії Б № 009254 на право постійного користування земельною ділянкою, площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І. Мечнікова, є чинним.

Також, судом враховано, що відповідно до пункту 2 розділу VII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні іншої особи на підставі Державного акта Серії Б № 009254 на право постійного користування.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивачів із правомірністю набуття КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» права користування на земельні ділянки, що стало підставою для визнання дій Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області протиправними, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

За правилами частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

На підставі статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Суд зазначає, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За вищенаведених обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у справі №160/14939/20.

При цьому, слід роз`яснити позивачам, що даний спір є цивільно-правовим спором та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у загальному місцевому суді за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 238, 239, 243, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі №160/14939/20 задовольнити.

Провадження у справі №160/14939/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачам, що вирішення даного спору має здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складений 02.03.2021.

Суддя О.В. Царікова