Справа № 280/2566/20
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2021 року м. Дніпросправа № 280/2566/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року (головуючий суддя: Сіпака А.В.) по адміністративній справі № 280/2566/20, розглянутої у письмовому провадженні

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) 15.04.2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій просить визнати протиправним та скасувати

-податкове повідомлення - рішення № від 03.03.2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 27 334,31 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 21 867,45 грн.,за штрафними (фінансовими) санкціями 5 466,86 грн.

-податкове повідомлення - рішення № від 03.03.2020 року про збільшення грошового зобов`язання за платежем - військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 2 277, 86 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 1 822,29 грн.,за штрафними (фінансовими) санкціями - 455,57 грн.

-вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 03.03.2020 року зі сплати єдиного внеску в сумі 26 730,89 грн.

-рішення № від 03.03.2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 5 884,49 грн.

В обґрунтування позову посилається на відсутність порушень податкового законодавства, та протиправність прийнятих податковим органом рішень та вимоги.

У відзиві на позов відповідач посилається на неправомірність доводів позивача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року позов задоволений, визнані протиправними та скасовані прийняті ГУ ДПС у Запорізькій області 03.03.2020 року податкове повідомлення-рішення №, №. рішення №, скасована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 03.03.2020 року та рішення № від 03.03.2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 5 884,49 грн.

На користь позивача стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Запорізькій області судові витрати у розмірі 840, 80 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року відповідає, в зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018 р., за результатами якої складено акт перевірки № 16/08-01-13-05/ від 20.01.2020 року.

Згідно висновків акту перевіркою встановлено порушення позивачем приписів ПК України, а саме: п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 21 867, 45 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 4 410,94 грн., за 2018 рік на суму 17 456,51 грн.

пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 ПК України, внаслідок чого занижено суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 1 822,29 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 367,58 грн. та за 2018 рік у сумі 1 454,71 грн.

п.2 ч.1 ст.7, п. 5 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI), внаслідок чого занижено суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу на загальну суму 26730,89 грн., у тому числі за 2017 рік на суму 5 391,15 грн., за 2018 рік на суму 21 335,73 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесені 03.03.2020 року податкове повідомлення - рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 27 334,31 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 21 867,45 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 5 466,86 грн.

податкове повідомлення - рішення № про збільшення грошового зобов`язання за платежем - військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 2 277,86 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 1 822,29 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 455,57 грн.

вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф- зі сплати єдиного внеску в сумі 26 730,89 грн.

рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 5 884,49 грн.

Не погодившись з такими рішеннями та вимогою, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів в Україні, та порядок їх адміністрування, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Податкового кодексу України.

Згідно пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Приписами ст. 177 ПК України визначено особливості оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Положення пп.177.4.1, 177.4.2, 177.4.3, 177.4.4 п.177.4 ст.177 ПК України визначають що до переліку витрат , безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Перелік витрат, які не включаються до складу витрат підприємця, передбачений пп.177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України, яким визначено:витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами в 8-10 пп.177.4.6 цього пункту;документально не підтверджені витрати.

Аналізуючи вказані норми права суд першої інстанції вірно зазначив, що при визначенні ФОП об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб можуть враховуватися лише документально підтверджені витрати, пов`язані з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Згідно висновків акту перевірки порушення позивачем п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України в частині заниження податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік на суму 4 410,94 грн., за 2018 рік на суму 17 456,51 грн. виникло у зв`язку з включенням позивачем до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу, витрат в розмірі 24 505,24 грн. по командировочному листу № 44 за 2016 рік , витрат в розмірі 55 106,15 грн. по командировочному листу № 26 за 2017 рік, які є не оплаченими, та витрат на придбання дизельного палива у розмірі 41 874,47 грн. (без ПДВ), використання якого в господарській діяльності не встановлено.

Зазначений висновок відповідача про заниження податку на доходи фізичних осіб за 2017 та 2018 рік не підтверджений наявними у справі доказами виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 п. 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, у графі 5 Книги зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг.

Відповідно до п. 1.12 Акту перевірки Книга обліку доходів та витрат позвача перевірялась суцільним порядком, в той же час зміст книги за 2017 рік не містить запису від 17.12.2017 року про включення до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу, витрат в сумі 24 505,24 грн. по командировочному листу № 44 за 2016 рік.

Висновок про завищення витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу в 2018 році в сумі 55 106,15 грн. по командировочному листу № 26 за 2017 рік не підтверджений записами Книги обліку доходів та витрат позивача, такий запис 18.12.2018 року відсутній, включення до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу в 2018 році витрат в розмірі 55 106,14 грн. позивач не здійснював.

Згідно запису Книги обліку доходів та витрат від 18.12.2018 року до складу витрат позивачем віднесено витрати по звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 26 від 09.06.2017 року в сумі 56 420,06 грн. після оплати наданих послуг в 2018 році (банківськи виписки за 13.12.2018р., 14.12.2018 р., 21.12.2018 р.), в періоді отримання доходу, задля якого такі витрати понесені.

Висновок податкового органу щодо завищення витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу, за 2018 рік в сумі 41 874,47 грн. стосовно витрат на придбання дизельного палива, яке не було використано в господарській діяльності, не підтверджений первинними документами щодо здійснення позивачем таких витрат та їх включення до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу.

Викладене свідчить про правомірність висновків суду першої інстанції щодо відсутності порушення позивачем приписів п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, та з цих підстав скасування податкового повідомлення - рішення від 03.03.2020 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 27 334,31 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 21 867,45 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 5 466,86 грн.

Так як заниження чистого оподатковуваного доходу від здійснення підприємницької діяльності, який є об`єктом оподаткування військовим збором, та сплати єдиного внеску ,на загальну суму 125 685,85 грн., в т.ч. за 2017 рік в сумі 24 505,24 грн., за 2018 рік в сумі 96 980, 61 грн., не підтверджене, у відповідача відсутні підстави

для донарахування військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування,та застосування штрафних санкцій за опорюваним податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2020 р. № в сумі 2 277,86 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 1 822,29 грн.,за штрафними (фінансовими) санкціями - 455,57 грн.

винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- зі сплати єдиного внеску в сумі 26 730,89 грн. та

рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 5 884,49 грн.

В силу викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність порушення позивачем чинного податкового законодавства при сплаті до бюджету податків та зборів, правомірно визнав протиправними та скасував прийняті ГУ ДПС у Запорізькій області 03.03.2020 року податкові повідомлення-рішення №, №. рішення №, та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 03.03.2020 року.

У відповідності до приписів ч.1 ст.139 КАС України судом першої інстанції правомірно стягнуті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Запорізькій області судові витрати у розмірі 840, 80 грн.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

Оскільки судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року по адміністративній справі №280/2566/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 3 березня 2021 року, та не підлягає оскарженню в касаційному порядку згідно п.5 ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складений 4 березня 2021 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий