Справа № 240/3523/21
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

11 березня 2021 року м. Житомир справа № 240/3523/21

категорія 104030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панкеєвої В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату про забезпечення позову,

встановив:

09.03.2021 до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, в якій просить:

- зупинити дію наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №768/09 від 20 листопада 2020 року "Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 ";

- зупинити дію наказу Центрально-Заxідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 37/09 від 03 лютого 2021 року "Про зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 ";

- зупинити дію наказу Міністерства юстиції України №727/5 від 24 лютого 2021 року "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_1 ";

- зупинити дію наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року "Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 " з 25 лютого 2021 року.

В обґрунтування заяви вказано, що Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) не перевірило належним чином наявність обставин щодо порушення приватним нотаріусом норм чинного законодавства, зокрема підпункту "е", "з" пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат" та не встановило наявність об`єктивних та неспростованих підстав для звернення із поданням про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький) встановлена лише одна із складових підстав анулювання свідоцтва зазначена в підпункті "е" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" - це порушення нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій, але друга складова - "завдання шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян" встановлена не була, що свідчить про протиправність дій щодо внесення на розгляд до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України подання з пропозицією про анулювання належного ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8679 виданого Міністерством юстиції України.

Звертає увагу суду, що суб`єктом владних повноважень, не було проаналізовано та взято до уваги той факт, що ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №400/3400/20 на підставі якої було сформовано та направлено подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, була оскаржена приватним нотаріусом ОСОБА_1 у апеляційному порядку, а саме постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року апеляційну скаргу приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 - задоволено, окрему ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року - скасовано.

Таким чином, протиправні дії суб`єкта владних повноважень, на думку заявника, призвели до винесення незаконних та протиправних наказів №727/5 від 24 лютого 2021 року та №58/09 від 25 лютого 2021 року, а тому з метою гарантії захисту прав, свобод та законних інтересів заявника, вважає за необхідне зупинити дію оскаржуваних наказів №727/5 від 24 лютого 2021 року та №58/09 від 25 лютого 2021 року.

Підставою необхідності зупинення дії наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 37/09 від 03 лютого 2021 року позивачем вказано на той факт, що він з 01 лютою 2021 року перебував на лікарняному у зв`язку з отриманою травмою, що підтверджує поважність причин відсутності на робочому місці.

За результатами розгляду заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Забезпечення адміністративного позову, це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду, надалі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно зі частиною 2 статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

Відповідно до ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

У контексті наведеного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому слід урахувати, що зупинення дії оскаржуваного рішення полягає в тому, що на час дії цього способу забезпечення позову положення цього акта не застосовуються до правовідносин. Зупинений акт де-юре вважається не існуючим.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, яку подано до пред`явлення позову, та приєднаними до неї документами, суд зважає на наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8679 від 26.12.2011 є приватним нотаріусом.

Наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №768/09 від 20 листопада 2020 року "зупинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 ".

Заявник не погоджуючись з винесеним наказом звертався до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про зупинення дії наказу. Так, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 заяву задоволено частково, зупинено дію вищевказаного наказу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2021 апеляційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) залишено без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року - без змін.

Відтак, станом на 11.03.2021 заходи забезпечення шляхом зупинення дії наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №768/09 від 20 листопада 2020 року "Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 " є застосованими, а тому заява в цій частині задоволенню не підлягає.

В подальшому наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 37/09 від 03.02.2021 зупинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 .

В період винесення спірного наказу заявник перебував на лікарняному, про що свідчить виписка №1137 із медичної картки амбулаторного хворого від 01.02.2021.

Відтак, винесення такого наказу могло відбутись за наявності порушень прав особи на участь у правовідносинах, що прямо стосуються її життя.

В подальшому Міністерством юстиції України винесено наказ №727/5 від 24 лютого 2021 року, яким анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_1 та наказом Центрально-Західного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року припинено нотаріальної діяльності ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 року.

Обґрунтуванням винесення таких наказів є наявність окремої ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №400/3400/20, якою встановлено системні порушення закону з боку приватного нотаріуса ОСОБА_1 під час вчинення виконавчих написів за кредитними договорами.

Водночас, до заяви про забезпечення позову надано копію постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року, якою апеляційну скаргу приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 - задоволено, окрему ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року - скасовано.

Вищевказані накази позбавляють заявника можливості отримувати дохід від своєї професійної діяльності. При цьому, у заявника є зобов`язання перед державою у вигляді сплати податків, не зважаючи на фактичне зупинення її професійної діяльності на підставі оскаржуваного наказу.

Крім того, суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №826/15847/17 викладено правову позицію щодо правомірності вжиття заходів забезпечення позову аналогічних спорів шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України.

Відтак, оскаржувані накази порушують гарантоване Конституцією України право заявника на працю.

Суд наголошує, що в межах заяви про забезпечення позову судом не встановлюється факт правомірності оскаржуваних наказів, оскільки такі правовідносини підлягають дослідженню лише під час судового розгляду адміністративної справи.

Однак, зважаючи на зміст заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що наведені обставини вказують на небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких буде необхідно докласти значних зусиль і витрат.

Суд враховує принципи, що висловлені Рекомендацією NR (89)8 про тимчасовий захист у адміністративних справах, прийнятою Комітетом Міністром Ради Європи 13.09.1989 р.

Так, Комітет Міністрів, виходячи з того, що негайне і повне виконання адміністративних актів, які стали або можуть стати предметом оскарження, спроможні за деяких обставин завдавати інтересам осіб непоправної шкоди і що необхідно, заради справедливості, не допускати таких наслідків, виходячи з доцільності гарантувати особам, які цього потребують, тимчасовий захист з боку судів, не ігноруючи при цьому необхідність забезпечення ефективності адміністративної діяльності, рекомендував урядам держав-членів керуватися в своєму праві та адміністративній практиці, зокрема, наступним.

Згідно Рекомендацій, термін "адміністративний акт" означає, відповідно до Резолюції (77) 31 про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади, будь-який окремий захід чи рішення, вжитий/прийнятий в межах реалізації владних повноважень, який/яке, з огляду на свій характер, безпосередньо впливає на права, свободи чи інтереси осіб.

У випадку, коли у провадженні суду знаходиться позов проти адміністративного акту, і цей суд ще не виніс стосовно нього свого рішення, заявник може вимагати від цього суду або від іншого компетентного судового органу вжити заходів тимчасового захисту стосовно цього адміністративного акта.

Приймаючи рішення щодо необхідності надання особі тимчасового захисту, суд бере до уваги всі фактори та інтереси, які мають відношення до цієї справи. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правомочний суд, можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову за заявою позивача не є вирішенням публічного-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом. Зупинення дії оскаржуваного наказу не скасовує його чинність, ніяк не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених ним заходів до вирішення спору в даній справі.

Суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Проаналізувавши обставини наведені заявником, докази надані в обґрунтування заяви та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вжиті заходи забезпечення позову в даному випадку відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову, та є ефективним засобом до вирішення спору по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дію наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 37/09 від 03 лютого 2021 року; наказу Міністерства юстиції України №727/5 від 24 лютого 2021 року та наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року слід зупинити в порядку забезпечення позову до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі за позовом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Міністерства юстиції України та Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату.

З огляду на наведене, заяву про забезпечення позову слід задовольнити в частині.

Одночасно суд наголошує, що в силу приписів ч. 2 ст. 153 КАС України, відповідну позовну заяву заявник повинен подати до Житомирського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 37/09 від 03 лютого 2021 року "Про зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 ";

- зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №727/5 від 24 лютого 2021 року "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_1 ";

- зупинення дії наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року "Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 " з 25 лютого 2021 року.

В іншій частині - залишити без задоволення.

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 11 березня 2021 року.

Суддя В.А. Панкеєва