Справа № 420/621/21
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/621/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул. Канатна, 83, ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням стажу підприємницької діяльності з 28.02.2008р., з урахуванням щомісячної сплати страхових внесків та з урахуванням щомісячної заробітної плати як фізичної особи-підприємця.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачу з 24.02.2020 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З грудня 2020 року прожитковий мінімум становить 2189 грн. Отримувана пенсія є нижчою за загальний прожитковий мінімум, встановлений законом. До того ж, Головне управління пенсійного фонду в Одеській області не врахувало до розміру пенсії 11 років занятості підприємницькою діяльністю адже у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості щодо поданням позивачем звітів з персоніфікованого обліку за формою ІНДАІ за 2008-2010 року та звіт згідно додатку 5 за 2016 рік у зв`язку з чим, страховий стаж в період з 28.02.2008 року по 31.12.2010 року та 2016 рік відсутній. На переконання позивача такі дії відповідача порушують права позивача як пенсіонера, який працював на користь держави 44 роки.

Ухвалою суду від 19.01.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час на усунення недоліків.

22.01.2021 року за вх. №ЕП/1690/21 від позивача засобами електронної пошти без використання підсистеми «Електронний суд» та без електронно-цифрового підпису надійшла уточнена позовна заява на виконання ухвали суду від 19.01.2021 року.

27.01.2021 року ухвалою суду позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

05.02.2021 року від позивача засобами надійшла уточнена позовна заява на виконання вимог ухвали суду в прохальній частині якої позивач просить:

- визнати протиправними дії Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування мені, ОСОБА_1 , пенсії без урахування щомісячної сплати страхових внесків та без урахування щомісячної заробітної плати як фізичної особи-підприємця;

- зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням стажу підприємницької діяльності з 28.02.2008 року з урахування щомісячної сплати страхових внесків та з урахуванням щомісячної заробітної плати як фізичної особи-підприємця.

25.02.2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач звернувся до Головного управління із заявою від 15.06.2020 про перерахунок пенсії шляхом врахування до розміру пенсії 11 років зайнятості підприємницької діяльності. Із заявою позивачем надано копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач звертає увагу суду на те, що заява позивача складена у довільній формі. Оскільки позивач звернувся до Головного управління не із заявою затвердженого зразка згідно Порядку №22-1, а із заявою довільної форми, така заява була розглянута Головним управлінням в порядку Закону України «Про звернення громадя». На звернення від 10.09.2020 року за вих. № 8123-7928/Б-02/8-1500/20 пзивачу надано роз`яснення, що згідно наявних даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відсутні відомості щодо подання позивачем звітів з персоніфікованого обліку за формою ІНДАНІ за 2008-2010 роки та звіт згідно додатку 5 за 2016 рік. У зв`язку з цим страховий стаж за період з 28.02.2008 по 31.12.2010 та 2016 рік відсутній. Додатково зазначалось, що зарахування періодів підприємницької діяльності до страхового стажу з 2008 по 2010 та 2016 відбудеться лише після надання відповідної звітності. На повторне звернення позивача листом-відповіддю від 04.01.2021 за вих. № 1500-0201-8/2021 відповідачем надано роз`яснення стосовно отримуваної пенсії та, зокрема, повідомлено, що при обчисленні страхового стажу не враховані періоди з 01.01.2006 по 31.12.2010 та з 01.01.2016 по 31.12.2016 в зв`язку з відсутністю інформації про нарахування заробітної плати та про сплату страхових внесків в даних персоніфікованого обліку. Пенсію обчислено при страховому стажі 33 роки 9 місяців (стаж враховано по 31.10.2019), середньомісячному заробітку 5162,20 грн, визначеному за період з 01.07.2000 по 31.03.2005, з 01.01.2011 по 31.12.2015 та з 01.01.2017 по 31.10.2019 та її розмір на 01.01.2021 становить 1769,00 грн, де: 1742,24 грн розмір пенсії за віком; 26,76 грн доплата до мінімальної пенсійної виплати. Додатково повідомлялось, що в трудовій книжці наявний запис про прийняття на роботу на посаду директора МПП Юст- Енерго з 10.10.1996, інформація про звільнення відсутня. З вказаних підстав відповідач вважає, що відсутні законі підстави для задоволення позовної вимоги позивача, щодо визнання протиправними дій Головного управління щодо нарахування пенсії без урахування щомісячної заробітної плати як фізичної особи-підприємця. Для зарахування до страхового стажу періоду з 28.02.2008 року позивач повинен надати відомості про сплату страхових внесків з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Оскільки за спірні періоди відповідних документів позивач до Головного управління не надавав, тому вимога щодо зобов`язання Головне управління зарахувати такі спірні періоди до страхового стажу є безпідставною.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

16.10.1996 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради за № 0010020 зареєстровано Мале приватне підприємство «ЮСТ-ЕНЕРГО» (а.с.32).

24.10.1996 року Мале приватне підприємство «ЮСТ-ЕНЕРГО» взято на облік як платника податків (а.с.33).

10.06.1998 року Мале приватне підприємство «ЮСТ-ЕНЕРГО» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.34), що підтверджується відповідною довідкою Одеського обласного управління статистики. З вказаної довідки також вбачається, що керівником вказаного підприємства є ОСОБА_1 .

28.02.2008 року ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець, основний вид економічної діяльності 69.10 Діяльність у сфері права (а.с.15).

01.07.2008 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про сплату єдиного податку, термін дії 2008 рік (а.с.26).

01.01.2009 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про сплату єдиного податку, термін дії 2009 рік (а.с.27).

01.01.2010 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про сплату єдиного податку, термін дії 2010 рік (а.с.28-29).

01.01.2011 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про сплату єдиного податку, термін дії 2011 рік (а.с.30).

11.05.2012 року суб`єкту господарювання ОСОБА_1 видано свідоцтво платника єдиного податку Серії А №133570 (а.с.31).

Також, в матеріалах справи наявні звіти позивача про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 рік, 2012 рік, 2013 рік, 2014 рік, 2015 рік та за 2016 рік (а.с.20-25).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та з 24.02.2020 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про року загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.06.2020 року ОСОБА_1 , звернувся до Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій просив перерахувати суму пенсії з урахуванням стажу підприємницької діяльності з 28.02.2008р., з урахування щомісячної сплати страхових внесків та з урахуванням щомісячної заробітної плати як фізичної особи-підприємця (а.с.60).

10.09.2020 року на заяву позивача Головним Управлінням пенсійного фонду України в Одеській області надано відповідь, в якій, зокрема, повідомлено, що згідно наявних даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відсутні відомості щодо подання позивачем звітів з персоніфікованого обліку за формою ІНДАНІ за 2008-2010 роки та звіт згідно додатку 5 за 2016. У зв`язку з цим страховий стаж за період з 28.02.2008 року і по 31.12.2010 року та 2016 рік відсутній. Зарахування періодів підприємницької діяльності до страхового стажу з 2008 року по 2010 рік та 2016 рік відбудеться лише після надання відповідної звітності (а.с.19).

30.12.2020 року позивачем на адресу Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області направлено адвокатський запит, в якому позивач просив надати адвокату ОСОБА_1 , детальний розрахунок нарахування пенсії у період з 18.12.1985 року по 30.12.2020 року (а.с.17).

04.01.2021 року Головним Управлінням пенсійного фонду України в Одеській області на адвокатський запит позивача надано відповідь, в якій, зокрема, повідомлено, що при обчисленні страхового стажу не враховані періоди з 01.01.2006 по 31.12.2010 року та з 01.01.2016 по 31.12.2016 в зв`язку з відсутністю інформації про нарахування заробітної, плати та про сплату страхових внесків в даних персоніфікованого обліку. Пенсію обчислено при страховому стажі 33 роки 9 місяців (стаж враховано по 31.10.2019), середньомісячному заробітку 5162,20 грн, визначеному за період по 31.03.2005, з 01.01.2011 по 31.12.2015 та з 01.01.2017 по 31.10.2019 та її розмір на 01.01.2021 становить 1769,00 гри, де: 1742,24 грн розмір пенсії за віком; 26.76 грн доплата до мінімальної пенсійної виплати. Додатково повідомлено, що в трудовій книжці наявний запис про прийняття на роботу на посаду директора МПП «Юст- Енерго» з 10.10.1996 року, інформація про звільнення відсутня (а.с.18).

Отже, відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням стажу підприємницької діяльності з 28.02.2008р., з урахування щомісячної сплати страхових внесків та з урахуванням щомісячної заробітної плати як фізичної особи-підприємця. При цьому, суд зазначає, що спірними не зарахованими періодами є періоди з 01.01.2006 по 31.12.2010 та з 01.01.2016 по 31.12.2016 у зв`язку з відсутністю інформації про нарахування заробітної плати та про сплату страхових внесків в даних персоніфікованого обліку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, ? 01.01.2004 (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до положень ст. 1 Закону №1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону № 1058-IV (в редакції станом на 01.01.2008 року) загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Частинами 1, 2, 3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Слід зазначити, що до страхового стажу зараховується період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відтак період, коли особа здійснювала підприємницьку діяльність, починаючи з 01 січня 2004 року зараховується до страхового стажу виключно на підставі відомостей про сплату страхових внесків з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VІІІ, який набрав чинності 11.10.2017, розділ ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", доповнено пунктом 3-1, відповідно до якого для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону до страхового стажу включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

- з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

- з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Тобто, вказаними змінами законодавець передбачив зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб - підприємців періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків.

У відповідності до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Отже, належними доказами, якими фізична особа підприємець, який перебуває саме на спрощеній системі оподаткування, може підтвердити свій стаж, є документи про сплату страхових внесків, а саме:

до 01.07.2000 року довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків,

після 01.07.2000 року довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Оформлення такої довідки за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) є обов`язковим відповідно до пункту 2.1. розділу ІІ Порядку № 22-1.

Відомості такої довідки містять інформацію про сплату страхових внесків, єдиного внеску з 01.07.2000, з часу запровадження персоніфікованого обліку. Такі відомості будуть повними за умови, що підприємець був своєчасно зареєстрований у відповідному територіальному управлінні Пенсійного фонду і своєчасно сплачував страхові внески (в подальшому єдиний внесок).

Так, відповідно до частин першої-другої статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. <…> На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 Закону № 1058-IV передбачено, що відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Абзацом 5 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що на підставі відомостей, поданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески, в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб (ідентифікаційному номеру фізичної особи).

Персональна облікова картка застрахованої особи - документ, що централізовано зберігається у вигляді електронної таблиці Державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб у Пенсійному фонді України. Відкривається картка після реєстрації застрахованої особи в місцевому відділі Пенсійного фонду. У цій картці накопичуються та зберігаються всі відомості про доходи, перераховані внески застрахованої особи до Пенсійного фонду, а також інші відомості (про стаж, умови праці), які необхідні для правильного призначення пенсії. Зазначені відомості доповнюються щорічно відомостями від усіх роботодавців з урахуванням випадків трудової міграції та роботи за сумісництвом.

Також суд звертає увагу, що, відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України N 5-5 від 10.06.1994, (далі - Інструкція № 5-5, чинної у спірний період) усі підприємства, у тому числі з іноземними інвестиціями, а також громадяни які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та виключно їхній праці, адвокати зобов`язані зареєструватись як платники внесків в органах Пенсійного фонду в районах (містах) у 10-денний строк з дня одержання свідоцтва про реєстрацію в місцевих органах державної влади, про що отримують повідомлення Фонду

Системний аналіз наведених правових норм законодавства дає суду підстави для висновку, що у період з 1993 по 01.07.2000 на законодавчому рівні було передбачено зарахування до страхового (трудового) стажу для обчислення пенсій періоду здійснення підприємницької діяльності за умови сплати підприємцями страхових внесків до Пенсійного фонду України, які підлягали обов`язковій реєстрації як платники внесків в органах пенсійного фонду.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.10.2018 у справі № 643/20104/15-а, де суд констатував, що належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

На підтвердження здійснення підприємницької діяльності позивачем надано, зокрема: копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об`єднань, відповідно до якої 28.02.2008 року було проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за №0067758 (а.с.15).

Разом з тим, зазначаючи про сплату страхових внесків протягом спірного періоду, позивач не надав до суду жодних доказів на підтвердження зазначеного.

Таким чином, оскільки за період з 01.01.2006 по 31.12.2010 та з 01.01.2016 по 31.12.2016 відсутні відомості про сплату позивачем страхових внесків до Пенсійного фонду України та відсутні будь-які інші документи, на підставі яких закон дозволяє зарахування періодів здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу (спеціальний торговий патент, або свідоцтво про сплату єдиного податку, або патент про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідка про сплату страхових внесків), підстави для зарахування вказаних періодів до страхового стажу позивача відсутні.

При цьому суд зазначає, що сам по собі статус підприємця та перебування на загальній системі оподаткування не означає фактичне провадження підприємницької діяльності особою та автоматичну сплату страхових внесків.

До того ж, в трудовій книжці відсутні записи щодо здійснення позивачем підприємницької діяльності.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача та відсутності обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог за даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 242 КАС країни рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням того, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул. Канатна, 83, ) про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Л.М. Токмілова

.