Справа № 160/15233/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Инжиниринг" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -
Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема тим, що декларантом у повній відповідності до вимог ст.53 МК України були подані до митного органу усі необхідні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2020р. відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.
28.12.2020р. засобами електронного зв`язку до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому від лише відтворив зміст п.33 оспорюваного рішення про коригування митної вартості та відповідного повідомлення митниці, і одними й тими самими доводами обґрунтував підстави відхилення (невизнання) ним митної вартості товарів, придбаних позивачем.
04.01.2021р. засобами електронного зв`язку та 14.01.2021р. засобами поштового зв`язку до суду надійшли заперечення проти відповіді на відзив, в яких відповідач, зокрема зазначає, що позивачем не наведено жодного обґрунтуванням та пояснення тих розбіжностей, що стосуються числового значення заявленої митної вартості, її складових та відсутності належного документального підтвердження задекларованих відомостей.
01.02.2021р. засобами електронного зв`язку до суду надійшли письмові пояснення позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.1-2 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовим спором визнається спір у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Пунктом 7 ч.1 ст.4 КАС України визначено поняття суб`єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до ст.543 Митного кодексу України безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи.
Відповідно частини 1 статті 546 Митного кодексу України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи.
Отже, Дніпропетровська митниця Держмитслужби у відносинах з фізичними та юридичними особами, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є суб`єктом владних повноважень, відтак зазначений спір є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
07.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Инжиниринг» та Pimtas Plastik Ins. Malz.San. Ve Tic. A.S. укладено офіційний дилерський договір №15101109, за умовами якого, з урахуванням додаткових угод (про зміну реквізитів сторони, про продовження терміну дії договору до повного виконання зобов`язань сторонами, про перегляд строку оплати товару) №1 від 01.09.2016, №2 від 06.09.2016, №3, №4 від 10.11.2017, №5 від 01.12.2018, №6 від 18.09.2019, №7 від 18.12.2019, №8 від 06.01.2020року., офіційний дилер уповноважується продавати на території України Товари.
Відповідно до п.3.1. офіційний дилер продає товари, виготовлені виробником, на території від свого імені та за свій власний рахунок; п.4.2 загальна сума договору визначається вартістю всіх специфікацій, підписаних по даному договору, які є невід`ємною часткою договору; п.4.3 назва, кількість і ціна продукції зазначаються у специфікаціях, які є невід`ємною часткою даного договору; п.7.1 валютою платежу є євро. Оплата за товар здійснюється протягом 90 календарних днів з моменту поставки товару (додаткова угода №8 від 06.01.2020), 7.5 ціна за одиницю, яка належить до сплати за товари офіційним дилером, розраховується з урахуванням ціни за одиницю і розмірів знижок, діючих на дату отримання замовлення виробником; п.7.7 - пунктом поставки товарів с завод виробника. Доставка товарів відбувається під відповідальність офіційного дилера, умови поставки - Incoterms FCA; п.7.8. - вартість та детальна специфікація кожної поставки встановлюється у додатках до даного договору, даного договору.
З метою митного оформлення вказаного товару до митного органу позивачем подана електрона декларація №UA110140/2020/008543 від 16.09.2020 року, в якій митна вартість визначена за основним методом - за ціною договору.
За результатами контролю правильності визначення митної вартості відповідачем прийняті Рішення про коригування митної вартості №UA110000/2020/000018/1 від 18.09.2020р., згідно якого митна вартість товару №1, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товару, враховуючи країну виробництва та експорту, опис товару, якісні характеристики, умови поставки, характер зовнішньоекономічної угоди за ЕМД від 14.08.2020 UA500020/2020/223147 з митною вартістю, визначеною за резервним методом на рівні 2,51 дол.США або 2,1220 євро.
Відповідно до змісту оскаржуваного рішення:
«Товари за ЕМД від 17.09.2020 №UA110140/2020/008543 заявлені відповідно до контракту з виробником від 07.09.2015 №15101109, термін дії 31.12.2015. Додаткові угоди щодо пролонгації контракту не надані.
Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другоїст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Враховуючи зазначене, заявлений рівень вартості не обчислюється як ціна, що фактично сплачена.
Декларантом заявлені умови поставки FCA Gebze.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), на заявлених умовах поставки РСА покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення. Декларантом заявлені витрати на транспортування -1200,00 дол.США.
Згідно графи 44 ЕМД у підтвердження зазначених витрат декларантом надані наступні товаротранспортні документи: довідку Логістиктранс від 15.09.2020.
У якості додаткових документів надіслано рахунок-фактуру від 12.09.2020 із зазначенням вартості транспортних витрат із Стамбулу до Одеси -1200 дол.США, заявку №1, довідку про транспортні витрати. Відомості щодо порту відправлення у наданих транспортних документах суперечить один одному, що може вплинути на рівень транспортної складової митної вартості.
Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно - експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу). Транспортно-експедиційний Договір відповідно до якого здійснено перевезення не надано до митного оформлення.
Відповідно до CMR перевезення здійснено ТОВ «Палада». Документального підтвердження договірних відносин з безпосереднім перевізником не надано.
Надана до митного оформлення прибуткова накладна не містить ініціали та підпис уповноважених за фінансові операції осіб підприємства імпортера.
Листом від 18.09.2020 №18/09-2 декларантом надано відмову від подання додаткових документів у 10-денний термін відповідно до статті 53 МКУ.
Декларантом відмовився від надання документів, що підтверджують/спростовують наведені результати розгляду наданих до митного оформлення документів.
Враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни, що фактично сплачена, про що зазначено у ході проведення консультації шляхом направлення електронних повідомлень митниці, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати, відповідно до п. 6 ст. 54 МКУ, п.2. ст.58 МКУ.
У відповідності до п.3 ст.337 МКУ проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах митних органів.
В інформаційних ресурсах митних органів наявна інформація про митне оформлення товару «пвх труба безшовна», а країна походження - Туреччина, виробник Formul Plastik ve Metal San. A.S., торгівельна марка - Formul, імпортованих за контрактом з виробником у найближчий до митного оформлення час на умовах поставки CFR за ЕМД від 14.08.2020 UA500020/2020/ 223147 з митною вартістю, визначеною за резервним методом на рівні 2,51 дол.США.
У зв`язку з відсутністю у митного органу інформації щодо вартості операції з подібними (аналогічними) товарами, митне оформлення яких здійснено, з урахуванням положень ст.59-61 МКУ, у час наближений до митного оформлення оцінюваного товару послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості.».
Не погодившись з вищезазначеними рішенням, позивач з їх оскарженням звернувся до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.
Згідно ч.1 ст.246 Митного кодексу України (надалі - МК України), метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч.1 ст.248 МК України, оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (ч.1 ст.257 МК України).
За положеннями ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1-2 ст.51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною 4 ст.58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).
За змістом ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).
Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу вимог ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу ч.1-2 ст.53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. У зв`язку з чим саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.
Відносно тверджень відповідача про ненадання додаткових угод щодо пролонгації контракту, суд зазначає про їх безпідставність з огляду на те, що додатковими угодами №2 від 06.09.2016р., №4 від 10.11.2017р. та №5 від 01.12.2018р. сторони договору №15101109 від 07.09.2015 року продовжили його дію до 31.12.2020р. чи до повного виконання зобов`язань обома сторонами, а відомості графи 44 №UA110140/2020/008543 від 16.09.2020 року свідчать про подання вказаних додаткових угод до митного оформлення (документи під кодом 4103*).
Відносно ненадання до митного оформлення документального підтвердження договірних відносин з безпосереднім перевізником ТОВ «Палада» та розбіжностей щодо порту відправлення у наданих транспортних документах, що може вплинути на рівень транспортної складової митної вартості, суд також зазначає про їх безпідставність, з огляду на наступне.
Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної СMR №1453, в графі 16 «Перевізник» зазначено Pallada SPC code 25037369 (згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за ідентифікаційним кодом 25037369 зареєстровано Мале приватне підприємство "ПАЛЛАДА" (МПП "ПАЛЛАДА").
Згідно з наданим договором №01 від 04.03.2020 перевізником виступає Logitrans Lojistik A.S. (Туреччина).
За умовами п.п.4.2.1 даного договору, з урахуванням додаткової угоди №01 від 01.09.2020, "Перевізник зобов`язався здійснити безпосередньо або організувати (із залученням до виконання послуг третіх осіб) перевезення вантажу суворо у відповідності з умовами отриманих замовлень (заявок) Замовника. У будь-якому випадку Перевізник несе відповідальність перед Замовником відповідно до умов даного Договору".
- Гебзе (Туреччина) П/п Торговий Порт (Україна), вартість доставки ВН 8531 НК ВН 2435 ХІ 1200 дол.США;
- П/п Торговий Порт (Україна) Дніпропетровська області (Україна), вартість доставки ВН 8531 НК ВН 2435 ХІ 1650 дол.США.
Листом від 15.09.2020р. Logitrans Lojistik A.S. повідомило про те, що транспортні витрати автомобілем НОМЕР_1 НОМЕР_2 за маршрутом Гебзе (Туреччина) до Дніпропетровської області (Україна) через прикордонний перехід України (Рибний порт) складає:
- Гебзе (Туреччина) П/п Торговий Порт (Україна), вартість доставки ВН 8531 НК ВН 2435 ХІ 1200 дол.США;
- П/п Торговий Порт (Україна) Дніпропетровська області (Україна), вартість доставки ВН 8531 НК ВН 2435 ХІ 1650 дол.США.
Загальна вартість перевезення складає 2850 дол.США. Вартість включає в себе навантаження і митне оформлення в Туреччині. Додаткове страхування вантажу не здійснювалося.
Листом вих.№01-02 від 09.09.2020р. Logitrans Lojistik A.S. повідомило про те, що згідно заявки №1 договору №01 від 04.03.2020р. після навантаження товару в м.Гебзе (Туреччина) машина буде доставлена 10.09.2020р. в м.Стамбул для подальшого оформлення товарно-транспортних документів і для відправлення морським транспортом із Стамбульського порту.
Разом з тим, надання до митного оформлення прибуткової накладної без ініціалів та підпису уповноважених за фінансові операції осіб підприємства імпортера, окремо не може свідчить про не можливість визначення відповідачем митної вартості товару.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд доходить висновку, що відповідачем не надано належних та переконливих доказів того, що подані декларантом для митного оформлення документи не надавили можливості встановити всі складові митної вартості товари, мали розбіжності або виправлення, у зв`язку з чим рішення митного органу про визначення митної вартості товару та картка відмови не можуть вважатися обґрунтованими і правомірними, тому підлягають скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно із частиною 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 4204,00 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями №4322 від 26.11.2020 року на суму 2102,00 грн. та №4287 від 06.11.2020р. на суму 2102,00 грн.
Отже, судовий збір у сумі 4204,00 грн. підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі Дніпровської митниці Держмитслужби.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110140/2020/000018/1 від 18.09.2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко