Справа № 160/3400/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 березня 2021 року Справа 160/3400/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (пр-т. Дмитра Яворницького, 57, кв. 301, м. Дніпро, 49000, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.21 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством;

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 57, к. 301, ) на користь ОСОБА_1 недоплачену компенсацію за невикористані відпустки у розмірі 280 750 (двісті вісімдесят тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 72 копійки;

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплаті ОСОБА_1 при звільненні матеріальної допомоги на оздоровлення;

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 567 540 (п`ятсот шістдесят сім тисяч п`ятсот сорок) грн.;

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 57, к. 301, ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за кожен день затримки розрахунку, починаючи з 19 листопада 2020 року по день ухвалення рішення;

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 57, к. 301, ) на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди, спричинену його протиправними діями та бездіяльністю, в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/3400/21 передана до розгляду судді Віхровій В.С. 10.03.2021 р.

Відповідно до п.3, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В своїй позовній заяві позивач, посилаючись на норму зазначеної статті зазначає, що вона звільняється від сплати судового збору, адже предметом розгляду даної справи, на її думку, є стягнення заробітної плати.

Так, суд погоджується з позивачем, що пункти 2, 3, 4 та 5 позовних вимог (відповідно до їх переліку в позовній заяві) дійсно стосуються стягнення заробітної плати та підпадають під норму п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Тобто судовий збір за дані позовні вимоги не сплачується.

Однак пункти 6 та 7 позовних вимог (відповідно до їх переліку в позовній заяві), на переконання суду, під норми зазначеної статті не підпадають з огляду на наступне.

У даному випадку позивачка звернулася до суду із вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди.

Середній заробіток за час затримки розрахунку є видом виплат, який врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні проводиться, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Виходячи з викладених норм, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Стягнення з роботодавця середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є спеціальним видом відповідальності роботодавця, відповідно на вказані вимоги позивача не поширюються положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», за яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16.

Таким чином, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати (грошового забезпечення), а тому не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не сплачується.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є майновою вимогою.

Крім цього, не відноситься категорії пільгових вимог, пред`явлена позивачкою вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 500000 грн.

Верховний Суд у своїй постанові від 28 листопада 2018 року при розгляді справи №761/11472/15-ц (провадження № 61-23674св18) зазначив, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Таким чином, пред`явлені позивачкою вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди у сумі 500000 грн. підлягають оплаті судовим збором.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (908,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (11350,00 грн.).

Так, відповідно до ч.2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Однак, суд зазначає, що в даному випадку вказати точну суму судового збору, яку необхідно сплатити не є можливим у зв`язку з тим, що в пункті 6 позовних вимог (відповідно до їх переліку в позовній заяві) позивач просить стягнути середній заробіток за кожен день затримки розрахунку, починаючи з 19 листопада 2020 року по день ухвалення рішення. Однак позивач не вказує точну суму середнього заробітку.

У зв`язку з цим суд не має можливості вирахувати точну суму судового збору, яку слід сплатити за дану позовну вимогу.

Суд зазначає, що позивачу слід при виконанні даної ухвали врахувати зазначені зауваження вказавши точну суму середнього заробітку за кожен день затримки розрахунку, яку вона просить стягнути та сплатити судовий збір відповідно до вказаної нею суми, як зазначено в ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Стосовно 7 позовної вимоги (відповідно до їх переліку в позовній заяві), а саме стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди, спричинену його протиправними діями та бездіяльністю, в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень сума судового збору, яку необхідно сплатити складає 5000,00 грн. (1% суми позовної вимоги).

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив відсутність документу, що підтверджує сплату судового збору за вказані позовні вимоги.

Відповідно до частин 1, 2 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, суд залишає подану заяву без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, шляхом надання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 5000,00 грн. та розрахунок середньої заробітної плати за кожен день затримки розрахунку, починаючи з 19 листопада 2020 року по день подання позовної заяви до суду, доказ сплати судового збору у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (908,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (11350,00 грн.) відповідно до розрахованої суми.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171, 248, 256 КАС України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (пр-т. Дмитра Яворницького, 57, кв. 301, м. Дніпро, 49000, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення заборгованості, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом надання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 5000,00 грн. та розрахунок середньої заробітної плати за кожен день затримки розрахунку, починаючи з 19 листопада 2020 року по день подання позовної заяви до суду, доказ сплати судового збору у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (908,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (11350,00 грн.) відповідно до розрахованої суми, який має бути сплачений на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача, Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО), 899998, Рахунок отримувача, UA4004632, Код класифікації доходів бюджету, 22030101, Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Віхрова