Справа № 420/13476/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Сердюк І.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Панченко І.С. (в порядку самопредставництва)

третя особа: Ніц А.С. (представник за ордером)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду, заяву відповідача про залишення позову без розгляду, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Державної служби якості освіти України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 15.12.2020р. прийнято до розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 ; відкрито провадження в адміністративній справі; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Національний університет Одеська юридична академія (далі НУ «ОЮА»); призначено проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження; зобов`язано позивача направити третій особі копії позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; запропоновано третій особі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі надати суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог і всі докази, якими можуть бути підтверджені пояснення та надіслати їх копію сторонам по справі; встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено підготовче засідання по справі на 14.01.2021 р. об 11 год.00 хв.

13.01.2021р. (вх. № ЕП/691/21) від НУ «ОЮА» надійшли пояснення.

14.01.2021р. (вх. № 1662/21) від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Державної служби якості освіти України щодо правопорушень в НУ «ОЮА»;

зобов`язати Державну службу якості освіти України створити комісію (експертну групу) та провести позапланову виїзну комісійну перевірку додержання суб`єктом господарювання, що надає послуги у сфері вищої освіти - НУ «ОЮА» вимог законодавства про вищу освіту, за результатами якої скласти відповідний акт перевірки.

Перевірку НУ «ОЮА» здійснити за такими напрямами:

відповідність / не відповідність посади президента НУ «ОЮА», передбаченої Статутом НУ «ОЮА» (нова редакція) Ідентифікаційний код 20933314, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 04 грудня 2020 р. №1530, переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників в Україні;

розміщення/не розміщення інформації, яка підлягає обов`язковому оприлюдненню на офіційному веб-сайті НУ «ОЮА» відповідно до вимог Закону України Про вищу освіту, а саме: положення про будь-які колегіальні органи та їх персональний склад, що діють у вищому навчальному закладі, результати щорічного оцінювання науково-педагогічних працівників;

порушення принципу аполітичності та неправомірна зміна у зв`язку із позачерговими виборами народних депутатів України графіку навчального процесу в НУ «ОЮА`у кінці 2018-2019 навчального року;

недотримання вимог чинного законодавства України щодо забезпечення підвищення кваліфікації (стажування), порушення правил розподілу навчального навантаження та заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, незаконне звільнення з роботи на кафедрі кримінального права НУ «ОЮА» у 2018-2019 навчальному році (цивільна справа №522/16339/19 за позовом про визнання бездіяльності протиправною, поновлення на роботі та відшкодування шкоди, кримінальне провадження №0001554 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України);

стягнути з Державної служби якості освіти України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у справі.

Саме у вищевказаній редакції позовні вимоги з урахуванням уточнень були предметом розгляду у цій справі станом на 15.02.2021р.

Ухвалою суду від 14.01.2021 р. прийнято до розгляду уточнену позовну заяву від 14.01.2021р. (вх. № 1662/21); відкладено підготовче засідання по справі на 09.02.2021 р.

Ухвалою суду від 09.02.2021 р., яка занесена до протоколу засідання, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 15.02.2021 р. 09 год. 20 хв.

02.02.2021р. (вх. 5019/21) від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, до якої додано уточнену позовну заяву, в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Державної служби якості освіти України щодо наступних правопорушень в НУ «ОЮА»:

порушення процедур системи внутрішнього забезпечення якості освітньої діяльності (не проведення щорічного рейтингового оцінювання науково-педагогічних працівників та не оприлюднення його результатів на офіційному веб-сайті НУ «ОЮА», не забезпечення підвищення кваліфікації науково-педагогічних працівників);

порушення правил розподілу навчального навантаження між науково-педагогічними працівниками Університету;

порушення процедури укладення із науково-педагогічними працівниками НУ «ОЮА» строкових трудових договорів на новий термін (продовження контрактів);

зобов`язати голову Державної служби якості освіти України притягнути до дисциплінарної відповідальності директора департаменту контролю у сфері вищої, фахової передвищої освіти і освіти дорослих ОСОБА_2 за неналежне виконання своїх посадових обов`язків (бездіяльність щодо правопорушень в НУ «ОЮА»).

Ухвалою суду від 15.02.2021р. уточнені позовні заяви ОСОБА_1 (вх. 5019/21 від 02.02.2021р.) та (вх. № 7044/21 від 15.02.2021р.) повернуто позивачу.

01.02.2021р. (вх. 4766/21) від відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви та уточнених позовних заяв без розгляду, в якій останній просить: залишити позовну заяву від 30.11.2020 р., уточнену позовну заяву від 10.12.2020 р., уточнену позовну заяву від 05.01.2021 р. ОСОБА_1 без розгляду.

В обґрунтування заяви зазначено, що: позивачем належним чином не обґрунтовано поважності причин пропуску строку звернення до суду, а наведені в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 30.11.2020 р. доводи щодо очікування нею результатів розгляду судами справи № 640/10381/20 не є поважними, оскільки наведені позивачем обставини не є істотними та об`єктивно непереборними, а також залежали виключно від волевиявлення позивача;

позивачем не наведено жодних аргументів щодо складності цієї справи чи значущості для неї питання, вирішення якого знаходиться на розгляді Одеського окружного адміністративного суду так і не наведено, що зумовило передчасність висновку суду про визнання поважними позивачем причин пропуску строку звернення до адміністративного суду;

Окружним адміністративним судом м. Києва у межах справи №640/10381/20 на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України позивачу повернуто її позовну заяву та вказане судове рішення не позбавляло останню можливості усунути вказані в ухвалі недоліки та повторно звернутися до суду в межах визначеного ч. 2 ст.122 КАС України строку;

позивач могла дізналася про порушення її права саме з листа № 03/01-28/255 від 27.12.2019р., а тому датою початку перебігу строку звернення до адміністративного суду слід вважати 06.01.2020р. та відповідно граничний строк, протягом якого позивач могла звернутися до адміністративного суду за захистом прав, які вважала порушеними, до 06.07.2020р.

15.02.2021р. (вх. № 7045/21) від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої зазначено, що дана справа є складною та надзвичайно значущою для позивача. Позивач вважає, що строк звернення до суду щодо порушення процедур системи внутрішнього забезпечення якості освітньої діяльності (не проведення щорічного рейтингового оцінювання науково-педагогічних працівників та не оприлюднення його результатів) слід обчислювати з 04.04.2020р. (з моменту отримання позивачем листа Державної служби якості освіти України від 19.03.2020р. (вих. №03/01-28/38); строк звернення до суду щодо порушення процедур системи внутрішнього забезпечення якості освітньої діяльності (незабезпечення підвищення кваліфікації науково-педагогічних працівників) з 06.07.2020р.; строк звернення до суду щодо порушення правил розподілу навчального навантаження між науково-педагогічними працівниками Університету з 06.07.2020р. (дати листа відповідача №03/01-28-91); строк звернення до суду щодо порушення процедури укладення із науково-педагогічними працівниками Університету строкових трудових договорів на новий термін (продовження контрактів) 20.07.2020р. (дата тримання листа №2 від 13.07.2020р.); строк звернення до суду з вимогами щодо зобов`язання притягнути до дисциплінарної відповідальності директора департаменту контролю у сфері вищої, фахової, перед вищої освіти та освіти дорослих Телячого Ю.В.

Позивач зазначила, що нею пропущено строк звернення до суду з цим позовом не в цілому, а лише щодо окремих позовних вимог (фактично лише щодо бездіяльності стосовно порушення процедур системи внутрішнього забезпечення якості освітньої діяльності (не проведення щорічного рейтингового оцінювання науково-педагогічних працівників та не оприлюднення його результатів на офіційному сайті НУ «ОЮА»), тобто пропуск строку звернення до суду має фрагментарний характер.

Поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач обґрунтувала тим, що: пропуск строку є незначним (усього два місяці); карантинними обмеженнями, запровадженими згідно постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р.

Ухвалою суду від 15.02.2021р. визнано неповажними підстави, зазначені позивачем в обґрунтування причин пропуску строку звернення до адміністративного суду; позовну заяву залишено без руху; надано позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали шляхом оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме: надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; надання до суду власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; надання до суду доказів направлення уточненої позовної заяви та засвідчених належним чином доданих до неї документів всім учасникам справи; продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів.

03.03.2021 р. (вх. № 10912/21) від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої позивачем додано:

заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з додатками від 03.03.2021 р.;

уточнену позовну заяву від 03.03.2021р.;

копію ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.02.2021р. в адміністративній справі №640/30697/20;

докази направлення уточненої позовної заяви та засвідчених належним чином доданих до неї документів всім учасникам справи.

В уточненій позовній заяві від 03.03.2021р. позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Державної служби якості освіти України щодо наступних правопорушень в НУ «ОЮА»:

порушення процедур системи внутрішнього забезпечення якості освітньої діяльності (не проведення щорічного рейтингового оцінювання науково-педагогічних працівників кафедри кримінального права у 2018-2019 навчальному році та не оприлюднення його результатів на офіційному веб-сайті НУ «ОЮА», не забезпечення підвищення кваліфікації науково-педагогічних працівників кафедри кримінального права у 2018-2019 навчальному році;

порушення правил розподілу навчального навантаження між науково-педагогічними працівниками кафедри кримінального права НУ «ОЮА» 2018-2019 навчальному році;

порушення кадрових вимог щодо забезпечення провадження освітньої діяльності на кафедрі кримінального права НУ «ОЮА» 2018-2019 навчальному році;

зобов`язати голову Державної служби якості освіти України притягнути до дисциплінарної відповідальності директора департаменту контролю у сфері вищої, фахової передвищої освіти і освіти дорослих ОСОБА_2 за неналежне виконання своїх посадових обов`язків (бездіяльність щодо правопорушень в НУ «ОЮА»);

стягнути з Державної служби якості освіти України понесені позивачем судові витрати у справі.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 03.03.2021 р. позивач зазначила, що шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, передбачений ч.2 ст. 122 КАС України, необхідно обчислювати з дати отримання позивачем листа Державної служби якості освіти України № 03/01-28/38 від 19.03.2020р., тобто з 04.04.2020р. Пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду із уточненою позовною заявою в редакції від 03.03.2021р. зумовлений поважними причинами, а саме складністю справи та її значущістю для позивача.

Складність справи позивач обґрунтувала наступним: по-перше, справа розглядається за правилами загального, а не спрощеного позовного провадження (ухвала про відкриття провадження у справі № 420/13476/20 від 15.12.2020р.); по-друге, до участі у цій справі залучено третю особу НУ «ОЮА» (ухвала про відкриття провадження у справі № 420/13476/20 від 15.12.2020р.); по-третє, спірні правовідносини перебувають у площині освітньої діяльності та якості вищої освіти, їх дослідження потребує підвищених інтелектуальних зусиль для об`єктивного і всебічного з`ясування усіх обставин справи.

Значущість справи для позивача обґрунтовано тим, що оскаржуваною бездіяльністю відповідача порушено низку прав позивача як науково-педагогічного працівника, а саме: право на підвищення кваліфікації (стажування), право на стимулювання наукової активності (за результативне закінчення докторантури), повну зайнятість, гідну оплату праці, тощо. Внаслідок порушення права позивача на підвищення кваліфікації (стажування) та кадрових вимог щодо забезпечення провадження освітньої діяльності на кафедрі кримінального права НУ «ОЮА» у 2018-2019 навчальному році позивача було незаконно звільнено з роботи (справа № 522/16339/19). Позивач є соціально незахищеною особою, оскільки одна виховує малолітню дитину та доглядає хвору матір інваліда першої групи. В результаті незаконного звільнення позивач фактично опинилась та продовжує перебувати на межі виживання.

Позивач в підготовчому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила поновити пропущений строк звернення до суду.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні просили визнати строки звернення до суду неповажними та залишити позов без розгляду.

Згідно ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За приписами ч. 14 ст. 171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч. 15 ст. 171 КАС України).

Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, надану на виконання ухвали суду від 15.02.2021р., уточнену позовну заяву від 03.03.2021р. та надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Виходячи з принципу рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом як принципу здійснення правосуддя в адміністративних судах (п. 2 ч.3 ст. 2 КАС України), правила ст. 122 КАС України поширюються на звернення до адміністративного суду особи з позовом у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, як вбачається з даної статті, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Тобто, з аналізу приписів КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, а саме: обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Водночас, при визначенні початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналась або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, або бездіяльності), а не коли така особа з`ясувала для себе що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що 18.11.2019 р. на адресу Міністерства освіти і науки України надійшло звернення ініціативної групи колишніх співробітників НУ «ОЮА», в якому зазначено щодо порушення процедури укладення із НУ «ОЮА» строкових трудових договорів на новий термін (продовження контрактів), скорочення навантаження, незадоволеність роботою керівництва університету та викладено вимоги про відсторонення ОСОБА_3 від виконання обов`язків ректора університету на період проведення перевірки НУ «ОЮА» (т.1, а.с. 123-129).

27.11.2019р. (вих. № 1/11-10448) Міністерством освіти і науки України повідомлено позивача, що листом Міністерства освіти і науки України № 1/12-6359 від 26.11.2019р. зазначене звернення передано на опрацювання до Державної служби якості освіти України (т.1, а.с. 130).

За результатами розгляду колективного звернення колишніх співробітників НУ «ОЮА», листом Державної служби якості освіти України від 27.12.2019 р. №03/01-28/255 заявникам, в тому числі позивачу, повідомлено, що обрання та призначення на посаду ректора Юридичної академії ОСОБА_3 здійснено у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту», а перевірка фінансово-господарської діяльності НУ «ОЮА» не належить до компетенції Державної служби якості освіти України. Позивач та ОСОБА_4 звільнені з НУ «ОЮА» у зв`язку з закінченням строку трудового договору та їх звільнення погоджено первинною профспілковою організацією НУ «ОЮА» . При цьому зазначено, що при підготовці наказів про звільнення враховувалось фактичне зменшення контингенту студентів та відповідно навчального навантаження по кафедрах, тому питання рекомендації продовження (не продовження) трудових відносин з науково-педагогічними працівниками у разі закінчення строку дії трудового договору приймається на підставі рішення трудового колективу кафедри, на якій працює науково-педагогічний працівник.

У вказаному листі також зазначено, що відповідно до чинних норм та у межах чинного законодавства у рамках реалізації права на автономію, особливості організації освітнього процесу заклад вищої освіти вирішує самостійно, незалежно приймає рішення стосовно реалізації академічних свобод, внутрішнього управління, економічної та іншої діяльності, самостійного добору і розстановки кадрів. При цьому, повідомлено заявникам про право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав (т.1, а.с. 131-133).

У подальшому позивачем також направлялись різного змісту заяви, скарги, запит на отримання публічної інформації позивача до відповідача 14.12.2019р., 14.01.2020р., 17.02.2020р., 08.01.2020р., 10.03.2020р. (т.1, а.с. 134-181, 184-185) та до Міністерства освіти і науки України 15.01.2020р., 07.02.2020р. та ін. (т.1. 204-222).

03.03.2020р. (вих. № 03/01-28/32) Державною службою якості освіти України повідомлено позивача про продовження строку розгляду її звернень, адресованих Президенту України, Прем`єр-Міністру України та Державній службі якості освіти України у зв`язку з широким спектром порушених питань (т.1, а.с. 229).

Листом Державної служби якості освіти України від 19.03.2020р. (вих. № 03/01-28/38) повідомлено позивача про результати розгляду її заяв та скарг (т.1, а.с.230-231).

Суд акцентує увагу, що саме із вказаною датою (04.10.2020р.) позивач пов`язує факт обізнаності позивача з порушенням її законних прав та інтересів відповідачем у зв`язку з допущеною бездіяльністю, що є предметом судового розгляду в межах даної справи.

Як встановлено судом, позивач отримала лист Державної служби якості освіти України від 19.03.2020 р. 03/01-28/38 саме 04.04.2020 р., відтак граничним строком звернення до суду в межах визначеного ч.2 ст. 122 КАС України шестимісячного строку є 04.10.2020р.

Незважаючи на те, що граничним строком звернення до суду в межах визначеного ч.2 ст. 122 КАС України шестимісячного строку є 04.10.2020р., позивач звернулась до суду з позовом у первісній редакції 02.12.2020р., а з уточненим позовом 03.03.2021р., тобто після спливу визначеного ч.2 ст. 122 КАС України строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач зверталась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби якості освіти України (справа №640/10381/20).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 р. у справі №640/10381/20 позовну заяву повернуто позивачу з підстав, передбачених п. 6 ч 4 ст. 169 КАС України (порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Позивачем оскаржено зазначену ухвалу в апеляційному та касаційному порядку та за результатами розгляду відповідних скарг позивача ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 р. у справі №640/10381/20 залишена без змін.

Так, в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 р. у справі №640/10381/20 визначено, що з аналізу змісту позовної заяви та доданих до неї документів, вбачається, що підстави позову (обставини прийняття відповідачем спірних рішень) є різними; предметом такої позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами. З урахуванням наведеного, п. 6 ч 4 ст.169 КАС України позивачу повернуто її позовну заяву.

З урахуванням приписів ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляло права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом та з дотриманням встановленого КАС України строку звернення до суду.

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Слід зазначити, що обов`язок стосовно формування позовних вимог та доказової бази покладений на позивача. На стадії формування і подання позивачем позову суду не відомо та не може бути відомо бажання позивача оскаржити те чи інше рішення, дії чи бездіяльність, оскільки саме позивач, керуючись внутрішнім переконанням, формує зміст позовних вимог, визначаючи - які рішення, дії чи бездіяльність порушують права позивача та спосіб їх захисту, діючи на власний розсуд та з дотриманням, зокрема, норм процесуального законодавства.

Відтак, суд вважає необґрунтованими твердження позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом у зв`язку з очікуванням результатів розгляду адміністративної справи №640/10381/20, оскільки вказані обставини не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежать від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення нею відповідних процесуальних дій.

Щодо тверджень позивача про те, що пропуск строку є незначним, суд зазначає, що КАС України не закріплено поняття «не значний пропуск строку звернення» та не надано можливості вільно тлумачити визначення строків звернення до адміністративного суду. Натомість, з урахуванням предмета спору, до вказаних правовідносин слід застосовувати приписи ч. 2 ст. 122 КАС України, якою визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Щодо посилання позивача на карантинні обмеження, запроваджені згідно постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р., якою було установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин, суд зазначає, що згідно п.2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 р. № 731-IX процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчились через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мали право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Зазначений Закон набрав чинності 17.07.2020р. та через 20 днів після набрання чинності цим Законом, учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мали право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом (тобто до початку серпня 2020р.), а позов надійшов до суду 02.12.2020р., уточнений 03.03.2021р.

Обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду від 03.03.2021р. здійснено шляхом зазначення доводів про складність справи та її значення для позивача, проте вказана заява не містить посилання на наявність поважних причин, що перешкоджали своєчасному зверненню позивача до суду, в тому числі відмінних від тих, що було позивачем зазначено у попередній заяві про поновлення строку звернення до суду. Водночас, у даному випадку не обґрунтовано обставин, які б з об`єктивних причин унеможливлювали звернення з цим позовом до суду у встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячний строк.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що позивачем одночасно було подано такий самий позов до Окружного адміністративного суду міста Києва та ухвалою вказаного суду від 18.12.2020р. відкрито провадження у справі № 640/30697/20.

Серед основних засад (принципів) адміністративного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України).

За приписами ч.1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.2 ч.2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Дії позивача щодо відкликання позовної заяви у справі №640/30697/20 та надання до суду копії ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.02.2021р. в адміністративній справі №640/30697/20 про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України, а також подання у подальшому заяв про уточнення позовних заяв у справі 420/13476/20 не спростовують факту недобросовісного користування позивачем процесуальними правами, а саме подання одночасно до Окружного адміністративного суду м. Києва (справа №640/30697/20) та до Одеського окружного адміністративного суду (справа № 420/13476/20) позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист гарантується на рівні Основного Закону (ст. 55 Конституції України).

За змістом ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Так, за практикою ЄСПЛ недопустимим є обмеження права на доступ до суду.

У ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод міститься заборона зловживання процесуальними правами, суть якої полягає у тому, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Так, згідно ч.3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Статтею 173 КАС України визначено, що завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КАС України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду (п. 1 ч.2 ст. 183 КАС України).

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За висновками ЄСПЛ, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад, до строків для подання апеляцій (рішення Європейського суду з прав людини від 7 вересня 1999 року у справі "Йодко против Литви" (Jodo v. Lithuania).

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Голдер проти Сполученого Королівства").

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа "Gradescolo S.R.L. проти Молдови". У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду у цій категорії спорів.

З урахуванням наведеного, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом, враховуючи недоведеність існування обставин для визнання причин пропуску строку поважними, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 45, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 240 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державної служби якості освіти України (01135, м. Київ, вул. Ісаакяна, 18; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Національний університет «Одеська юридична академія» (65009, Одеська область, м. Одеса, Фонтанська дорога, 23; ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 12 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 09.03.2021 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк