Справа № 127/3627/21
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/3627/21
Провадження № 2-а/127/36/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Панчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора поліції Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Літин) відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Безпалько Олега Петровича та Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Літин) відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: вулиця Вінницька, 58, смт. Літин, Літенський район, Вінницька область) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.01.2021 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії БАБ № 299972 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що він 30.11.2020 о 13 год. 50 хв. по вул. Соборній керуючи транспортним засобом марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Вищевказану постану позивач вважає незаконною та не обґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі як такої взагалі не було. Інспектор Безпалько О.П. без будь-якої процедури розгляду справи виніс постанову та вручив позивачу копію. Вручаючи копію постанови, інспектор вказав місце, де розписатися. Позивач розписався, проте прочитати зміст постанови не мав можливості. Також позивачу, відповідно до ст.268 КУпАП, не роз`яснено прав та обов`язків, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, що доводиться самою постановою.

Позивач звертає увагу на те, що в проміжок часу який зазначений в оскарженій постанові позивач не керував автомобілем. Також, в оскарженій постанові не зазначено населеного пункту в якому відбулись події зазначеній в даній постанові.

Відповідно до постанови КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» вимогою дорожнього знаку 3.3. забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_2 від 01.08.2020 року, в графі F1 (повна маса) транспортного засобу «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_3 зазначено 3500 кг. Отже, на думку позивача рухаючись на вищевказаному автомобілі, вимогу дорожнього знаку 3.3 ПДР, останній не мав можливості порушити. На підставі викладеного просить його позовну заяву задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Крім того, в заяві зазначив про те, що останній надає копію свого паспорту для виїзду за кордон в якому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 30.11.2020 перебував в Російській Федерації.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

12.02.2020 ухвалою суду позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та запропоновано останньому усунути недоліки позовної заяви. 18.02.2021 позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Ухвалою від 01.03.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора поліції Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Літин) відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Безпалько О.П. та Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Літин) відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що 30.01.2021інспектором поліції Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Літин) відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Безпальком Олегом Петровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 299972, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 30.11.2020 о 13 год. 50 хв. по вул. Соборній керуючи транспортним засобом марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором поліції Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Літин) відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Безпальком Олегом Петровичем.

Відповідальність за частиною 1 статті 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом порушив вимоги дорожнього знаку 3.3.

Дорожній знак 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знака:

на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення;

на вантажні автомобілі, які мають похилу білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вбачається, що транспортний засіб марки «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 має повну масу 3500, власником якого являється ОСОБА_2 .

Наведене свідчить про те, що дія знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" на водіїв даного транспортного засобу не поширюється, оскільки повна маса транспортного засобу марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 не становить понад 3,5 т.

Крім того, в оскарженій постанові зазначено дату та час вчинення адміністративного правопорушення, а саме 30.11.2020 о 13 год. 50 хв., однак ОСОБА_1 з 29.11.2020 по 12.12.2020 перебував закордоном, на території Російської Федерації про, що свідчать відмітки в паспорті для виїзду за кордон виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Літин) відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак видео з нагрудної камери інспектора суду не надано.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії БАБ № 299972 від 30 січня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором поліції Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Літин) відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Безпальком Олегом Петровичем та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст.1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до Вінницького міського суду Вінницької області даної позовної заяви, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у загальному розмірі 454 грн., що підтверджується квитанцією Приватбанку від 17.02.2021.

Згідно ст. 246 ч. 5 п. 2 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на кориться ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 122, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора поліції Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Літин) відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Безпалько Олега Петровича та Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Літин) відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: вулиця Вінницька, 58, смт. Літин, Літенський район, Вінницька область) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову серії БАБ № 299972 від 30 січня 2021 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 255 гривень, винесену інспектором поліції Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Літин) відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Безпальком Олегом Петровичем та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя