Справа № 340/400/21
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/400/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНКОПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (адреса: вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009)

про зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі- відповідач) припинити йому виплату пенсії у зв`язку з відмовою від неї на підставі заяви від 21 листопада 2020 року.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що отримання пенсії є правом, а не обов`язком особи, а тому вона має право відмовитись від отримання пенсії. Натомість ГУ ПФУ в Кіровоградській області відмовило йому у припиненні виплати пенсії, посилаючись на відсутність законних підстав.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач позовних вимог не визнав. У поданому відзиві на позвну заяву наголосив, що відповідно до статті 19 Конституції України державні органи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституіцєю та законами України. Натомість у законодавстві відсутня норма, яка б уповноважувала органи ПФ України припиняти виплату пенсії за заявою пенсіонера про відмову від такої пенсії.

Зважаючи на подані сторонами заяви по суті справи, суд розглядає дану справу у письмовому провадженні за наявними матеріалами у межах строку, встановленого частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, додані до них документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

21 листопада 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про припинення виплати раніше призначеної йому пенсії за його бажанням.

Листом від 24 грудня 2020 року №3534-3951/К-02/8-1100/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області області повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для припинення виплати пенсії за його заявою.

Позивач, вважаючи, що має право самостійно та добровільно відмовитись від пенсії, а відповідач не повинен чинити йому в цьому перешкод, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Зазначені норми вказують на право особи на отримання пенсії та поряд з цим не передбачають такого обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Крім того, статтею 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до пенсії за віком, у тому числі обчисленої в мінімальному розмірі, встановлюються такі надбавки: пенсіонерам, крім осіб, зазначених у пункті "в" цієї статті, які мають стаж роботи, передбачений статтею 12 цього Закону, і в період роботи відмовились одержувати пенсію, - у розмірі 10 відсотків основного розміру пенсії без урахування надбавок, підвищень, додаткової пенсії за кожний повний рік роботи після відмови від одержання пенсії, але не більш як 40 відсотків.

Пунктом 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особа, яка достроково вийшла на пенсію і в результаті чого відсоток, на який було зменшено пенсію може бути переглянуто після досягнення пенсійного віку, якщо особа продовжує працювати і відмовилась від отримання пенсії.

Отже, наведені норми законодавства вказують на право особи відмовитись від отримання пенсії. При цьому, жодним нормативно-правовим актом не визначено ні форма заяви, ні підстави відмови від отримання пенсії.

Суд зазначає, що на позивача у цій справі поширюється конституційний принцип «для особи приватного права дозволено все, що не заборонено законом» (принцип «свободи дій»), який закріплений в частині першій статті 19 Конституції України: правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Фактично при поданні заяви про припинення виплати пенсії у зв`язку з відмовою від пенсії, позивач намагався реалізувати своє незаборонене законодавством право на відмову від пенсії.

Суд також враховує положення частини третьої статті 8 та частини першої статті 41 Конституції України, які гарантують, що норми Конституції України є нормами прямої дії; кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Тобто, для вчинення стосовно своєї власності будь-яких дій, не заборонених законом, власнику не потрібно доводити наявність жодним чином правової підстави таких дій, у свою чергу, суб`єкт владних повноважень діятиме протиправно, якщо перешкоджатиме у реалізації таких правомочностей власника.

Викладене обумовлює висновок суду про необхідність виходу за межі позовних вимог на підставі частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України та визнання протиправною відмови відповідача у припиненні виплати пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 21 листопада 2020 року.

Порушене право позивача підлягає захисту в обраний ним спосіб- шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області припинити виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою від неї на підставі заяви від 21 листопада 2020 року.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 10 жовтня 2019 року у справі № 755/10935/17 та від 30 вересня 2020 року у справі № 576/1818/17.

Верховний Суд, серед іншого, зазначив, що відмова позивача від отримання пенсії не призведе до отримання державою в особі пенсійного органу будь-яких збитків чи додаткових витрат. Таке рішення є волею конкретної особи і відповідач, на переконання суду, не може обмежувати позивача у зазначеному праві.

Судові витрати у справі відповідно до частини першої статті 139 КАС України (судовий збір в сумі 908.00 грн) належить присудити позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, адреса: вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у припиненні виплати пенсії ОСОБА_1 за його заявою про відмову від пенсії від 21 листопада 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області припинити виплату пенсії ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) у зв`язку з відмовою від неї на підставі заяви від 21 листопада 2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ().

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук