Справа № 521/20030/20
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/23/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р. м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Філозофенко А.С.,

за участі:

представника відповідача Віктор В.В.,

третьої особи Непомнящий О.О.,

розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, за участі третьої особи Інспектора 7-ї роти 2-го взводу 1-го батальйону полку УПП в Одеській області ДПП л-т поліції Непомнящого Олексія Олександровича проскасування Постанови у справі про адміністративне правопорушення № 72-А від 17 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси із адміністративним позовом до Адміністративної комісії МРА ОМР, за участі третьої особи: Інспектора 7-ї роти 2-го взводу 1-го батальйону полку УПП в Одеській області ДПП л-т поліції Непомнящого О. О. про скасування постанови, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 72-А від 17.11.2020 року постановленою Адміністративною комісією МРА ОМР, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182 КУпАП та накладено штраф у виді попередження, також просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне, 05.10.2020 року Інспектором 7-ї роти 2-го взводу 1-го батальйону полку УПП в Одеській області ДПП л-т поліції Непомнящим О.О. було складено протокол серії АА № 085748 про адміністративне правопорушення передбачене, ч. 1 ст. 182 КУпАП про те, що позивач о 22 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5 проводив ремонтні та будівельні роботи, чим порушив правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

17.11.2020 року Адміністративна комісія МРА ОМР винесена постанову у справі про адміністративне правопорушення № 72-А, якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді попередження.

Винесення вищевказаної постанови, було всупереч відсутності факту вимірювання технічними засобами рівня шуму та поданого роботодавцем позивача пояснень, у зв`язку з чим, вважає її необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 02.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання із викликом сторін.

01.02.2021 через канцелярію суду від представника відповідача Віктор В.В., що діє на підставі довіреності № 0043/01-20 від 11.01.2021 року надійшов відзив на позов (вхід. № ЕП-1895), в якому відповідач по справі заперечує проти задоволення позову в повному обсязі заявлених вимог, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначив, що Адміністративна комісія МРА ОМР при винесенні постанови про адміністративне правопорушення № 72-А від 17.11.2020 року на ОСОБА_1 діяла в межах повноважень визначених діючим законодавством.

09.03.2021 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (вхід. № ЕП-4974) в якій він вказав, що вважає необґрунтованим відзив, незаконним та таким, що суперечить справжнім обставинам справи.

Представник позивача, адвокат Віннічук Т.В. в судовому засіданні, призначеному на 01.02.2021 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_2 та представник відповідача Віктор В.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 05.10.2020 року Інспектором 7-ї роти 1-го батальйону поліції УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Непомнящим О.О. було складено Протокол про адміністративне правопорушення Серії АА № 085748 про те, що Громадянин України ОСОБА_1 , якийпроживає за адресою: АДРЕСА_1 , та працює начальником дільниці в ТОВ «ЕЙЧ ПІ ГРУП» (), о 22:00 годині за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5, проводив ремонтні та будівельні роботи, чим порушив правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Також встановлено, що 17.11.2020 року Адміністративною комісією Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради була винесена Постанова у справі про адміністративне правопорушення № 72-А, про накладання на громадянина України ОСОБА_1 штрафу у вигляді попередження. Постановою Адміністративною комісією Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було встановлено, що Інспектором 7-ї роти 1-го батальйону поліції УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Непомнящим О.О.було зафіксовано факт порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах та громадських місцях.

У оскаржуваній Постанові не зазначено відомостей про пристрій на який здійснювалася фіксація вказаного правопорушення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КАС України ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 245 КАС України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Проте Адміністративною комісією МРА ОМР не дотримано усіх завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно положень вказаної статті.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП, не була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення, було складено протокол про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складання протоколу редакції ст. 255 КУпАП, згодом Адміністративною комісією МРА ОМР складено постанову, що також відповідає чинній на час її складання редакції ст. 258 КУпАП.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у порушені вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, розгляд якого віднесено до компетенції Адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад, дана комісія виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, з попереднім складанням органом внутрішніх справ (Національної поліції) відповідного протоколу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 218 КУпАП Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Таким чином, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 182 КУпАП зі складання відповідного протоколу та постанови відповідає вимогам ст. ст. 218, 255, 258 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами.

Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

Сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму, а також установлюється порядок проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та п. 43 Додатка № 1 до Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України 22 лютого 2019 року N 463. рівень шуму на території житлової забудови, на яку впливає шум об`єктів будівництва та реконструкціїне може перевищувати 50 дБА.

В Протоколі про адміністративне правопорушення Серії АА № 085748 від«05» жовтня 2020 року не зазначено який саме рівень шуму створювала діяльність Позивача та дані спеціальних технічних засобів вимірювання рівня шуму.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1, ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на Третю особу, як особу уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а зазначив, що «процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення і винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія і вина особи повинні бути прирівняні до доведеної невинності цієї особи. При таких обставинах факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, є недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Постанова про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17, № рішення 73700340.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У зв`язку з викладеним, суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності події правопорушення та вважає за можливе прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 19 Конституції України; ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», п. 2 ст. 278, ст. 245, ст. 251, ст. 280, ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 43 Додатка № 1 до Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України 22 лютого 2019 року N 463 Відповідачем не було своєчасно, всебічно, в повному обсязі і об`єктивно з`ясовано усі обставини справи, не було вирішено відповідності Протоколу матеріальному та процесуальному закону, не встановлено наявність чи відсутність доказів про використання технічних приладів та технічних засобів за допомогою яких було встановлено рівень шуму.

В порушення ст. 278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення Відповідачем не було вирішені питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Беручи до уваги те, що Відповідачем не було доведено вину Позивача та аналізуючи матеріали справи суд доходить до висновку, що Відповідачем безпідставно складено постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.182 КпАП України, оскільки відсутні докази, які свідчать про наявність вини у Позивача.

Отже, в діях Позивача не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.182 КпАП України.

Керуючись ст.ст.9, 19, 73-77, 139, 143, 182, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Адміністративної комісії Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 22, код ЄДРПОУ - 26303175), за участі третьої особи Інспектора 7-ї роти 2-го взводу 1-го батальйону полку УПП в Одеській області ДПП л-т поліції Непомнящий Олексія Олександровича (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5) про скасування постанови, - задовільнити.

Скасувати Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 72-А від 17.11.2020 року постановленою Адміністративною комісією Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про накладання на громадянина України ОСОБА_1 адміністративних санкцій у вигляді попередження.

Стягнути з Адміністративної комісії Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (код ЄДРПОУ - 26303175) судовий збір у розмірі 840,80 грн. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 182 КУпАП відносно ОСОБА_3 , - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення суду складено 10.03.2021 року.

Суддя О.С. Леонов

10.03.21