Справа № 953/795/20
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 р.Справа № 953/795/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Якуша Н.В., м. Харків, повний текст складено 03.08.20 року по справі № 953/795/20

за позовом ОСОБА_1

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби (надалі по тексту відповідач) в якому просив суд:

-визнати незаконною та скасувати постанову по справі про порушення митних правил №1774/80700/19 від 03.01.2020 року за ч.3 ст. 470 МК України.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби, про скасування постанови в справі про порушення митних правил відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2020 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою по справі про порушення митних правил №1774/80700/19 від 03.01.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 8500 грн. 00 коп.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідачем по справі обґрунтовано було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом оскарження у справі є постанова в.о.начальника Слобожанської митниці Держитслужби Любченко М.С. від 03.01.2020 року по справі № 1774/80700/19 про порушення митних правил, якою за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що постановою Слобожанської митниці Держмитслужби від 03.01.2020 року позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності були обставини, що зазначені у протоколі про порушення митних правил від 08.07.2019 року.

З вищевказаного протоколу вбачається, що позивач 29.05.2018 року ввіз на митну територію України через МАПП Гоптівка Харківської митниці ДФС автомобіль марки DAIHATSU ROCKY, реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації-Республіка Литва), VIN: НОМЕР_2 , в режимі транзиту з кінцевим терміном вивезення 08.06.2018 року.

Станом на 08.07.2019 року згідно з базами даних АСМО Інспектор та Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України відсутня інформація щодо вивезення за межі митної території України вищезазначеного транспортного засобу особистого користування, а також щодо звернень позивача з приводу аварії або дії обставин непереборної сили у відношенні вищезазначеного транспортного засобу особистого користування.

Отже, позивачем перевищено встановлений ст. 95 МК України строк транзитного переміщення автомобіля марки DAIHATSU ROCKY, реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації-Республіка Литва), VIN: НОМЕР_2 .

Згідно ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч.2 ст.95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Митного кодексу України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці.

Отже, відповідно до вимог митного законодавства України строк транзитного перевезення автомобільного транспорту становить 10 діб, виключенням з цього правила є аварія або обставини непереборної сили.

Перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст. 470 МКУ).

Відповідно до ч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, обставинами, які виключають адміністративну відповідальність за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 МКУ, є аварія або обставини непереборної сили, такі обставини повинні бути підтверджені відповідними документами.

Згідно зі статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи в органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

За положеннями статті 494 МК України протокол про порушення митних правил складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил (частина сьома). У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним. (частина восьма, десята).

Відповідно до ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 531 Митного кодексу України підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Отже, в наведених нормах законодавцем чітко закріплено обов`язок органу доходів і зборів вручити (надіслати) особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, примірник протоколу про порушення митних правил, в якому, крім іншого, зазначаються час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а у випадку неповідомлення зазначеної інформації під час вручення протоколу - проінформувати поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

При цьому, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, справа про таке порушення може бути розглянута лише в разі, якщо є докази її своєчасного повідомлення про місце і час розгляду справи та від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного суду, наведеній у постановах від 29.08.2019 року по справі № 461/7815/16-а, від 26.01.2021 р. по справі № 444/1667/16-а, від 06.02.2020 року по справі № 679/2278/15-а, та є обов`язковими для застосування судами.

З матеріалів справи слідує, що 08.07.2019 року був складений протокол про порушення митних правил, який позивачем був отриманий 12.07.2019 року. Розгляд справи було призначено на 08.10.2019 року. 07.10.2019 року позивачем було направлено на адресу митного органу клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою, розгляд справи про порушення митних правил №1774/80700/19 було відкладено на 05.11.2019 року. 24.10.2019 року позивачем митному органу направлено клопотання про закриття провадження у справі разом з витягом з ЄРДР про вчинення злочину за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. 05.11.2019 року позивач прибув до митниці для розгляду справи, проте у зв`язку з щорічною відпусткою інспектора розгляд справи було перенесено на 28.11.2019 року. 25.11.2019 року позивачем було направлено на адресу митного органу клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебуванням адвоката у відпустці, розгляд справи перенесено на 12.12.2019 року. 12.12.2019 року розгляд справи перенесено за ініціативою відповідача на 19.12.2019 року у зв`язку з реорганізацією відповідача та необхідністю розгляду справи за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1 . 19.12.2019 року позивач прибув за адресою м. Харків, вул. Короленко, 16-Б для розгляду справи, надав свої пояснення, також надав клопотання про перенесення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи був призначений на 03.01.2020 року.

Також, з матеріалів справи слідує, що у період з 27.12.2019 року по 02.01.2020 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується витягом з медичної карти, а у період з 03.01.2020 року по 06.01.2020 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується витягом з медичної карти.

Колегія суддів зазначає, що за приписами ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника, проте справу про порушення митних правил може бути розглянуто за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності лише у випадках, якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З наведеного вище слідує, що позивач у період розгляду справи двічі з`являвся до митниці для її розгляду, а саме: 05.11.2019 року та 19.12.2019 року, а також ним подавалися обгрунтовані клопотання про перенесення розгляду справи.

При цьому 05.11.2019 року розгляд справи не відбувся через перебування інспектора у відпустці, а 12.12.2019 року розгляд справи перенесено за ініціативою відповідача на 19.12.2019 року у зв`язку з реорганізацією відповідача.

03.01.2020 року представником позивача Гудковою Т.А. митниці було подано клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою позивача.

Між тим, 03.01.2020 р. справа про порушення митних правил була розглянута без участі позивача, за наслідками розгляду була прийнята оскаржувана постанова.

Проте, колегія суддів зазначає, що позивач під час розгляду справи 03.01.2020 року був відсутній за поважних причин.

Посилання відповідача на те, що клопотання позивача про перенесення розгляду справи через хворобу позивача та виклик свідків, проведення перевірки від 03.01.2020 року розглянуто не було, оскільки зазначене клопотання надійшло після розгляду справи про порушення митних правил, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки таке клопотання надійшло у день розгляду справи про порушення митних правил, а тому під час розгляду справи підлягало врахуванню та вирішенню.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив про відсутність доказів отримання вказаного клопотання після 15 год. 03.01.2020 року (часу розгляду справи).

При цьому, з листа митниці від 14.01.2020 року №714-08-714-20/1-12/626 слідує, що перенесення розгляду справи з 03.01.2020 року було неможливим відповідно до ст. 467 МК України, а тому справа про порушення митних правил була розглянута 03.01.2020 року.

Колегія суддів зазначає, що за висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 12.02.2019 року по справі №755/18573/16-а не може перешкоджати розгляду справи у розумні строки неодноразове звернення особи з клопотанням про відкладення розгляду справи за відсутності обгрунтованих доводів для такого відкладення, а також якщо з дій особи вбачається зловживання наданим їй процесуальним правом.

Проте, колегія суддів зазначає, що клопотання позивача про відкладення розгляду справи були обгрунтовані, зловживання наданими позивачу процесуальними правами в діях позивача відсутні, оскільки позивач двічі з`являвся до митниці для розгляду справи, а тому розгляд справи про порушення митних правил відбувся з порушенням прав позивача на участь у розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що у період розгляду справи про порушення митних правил позивачем 24.10.2019 року та 03.01.2020 року надавалися митниці клопотання про закриття провадження у справі разом з витягом з ЄРДР про вчинення злочину за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, про допит свідків, проведення перевірки.

Вказані клопотання позивачем було подано у зв`язку з наявністю, на думку позивача, обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності у відповідності до приписів ч.1 ст.460 МК України.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідачем такі клопотання були розглянуті та по ним було прийнято відповідне рішення.

У оскаржуваному рішенні оцінка таким клопотанням надана не була.

Посилання відповідача на те, що клопотання позивача від 24.10.2019 року про закриття провадження у справі було враховано під час винесення постанови у справі про порушення митних правил колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки оскаржувана постанова не містить мотивів та підстав відхилення вказаного клопотання.

При цьому, за приписами ст. 498 МК України особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил під час розгляду справи про порушення митних правил має право подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання, а відповідно до приписів ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати наявність підстав для звільнення особи від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі розглянути подані клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 508 МК України до процесуальних дій належать, зокрема, опитування свідків, інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 509 МК України посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може опитувати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також свідків, інших осіб.

Проте, відповідачем під час розгляду справи не було дотримано наведених приписів Митного кодексу України, не розглянуто подані позивачем клопотання та не з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем під час розгляду справи порушено процедуру розгляду справи про порушення митних правил, встановлену МК України, що є підставою для скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 531 Митного кодексу України підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Отже, враховуючи наведені законодавчі норми та встановлені обставини справи колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова не відповідає встановленим вимогам законодавства та крітеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки прийнята без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а відтак оспорювана постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи незаконність оскаржуваної постанови про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 справа про порушення митних правил підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2020 року прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2020 року по справі № 953/795/20 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про скасування постанови задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про порушення митних правил №1774/80700/19 від 03.01.2020 року за ч.3 ст. 470 МК України.

Справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко