Справа № 160/16536/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати неправомірним перерахунок пенсії Головним Управлінням Пенсійного Фонду України в Дніпропетровської області, в сторону її зменшення, виконаний в червні-липні 2020 року;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області повернути розмір нарахованої пенсії станом на початок 2020 року, при загальному стажі роботи 51 рік 7 місяців 15 днів.
Вказує, що відповідно до трудової книжки позивача, він працював на малому підприємстві "МАСТЕР" на посаді директора з 01.08.1992 по 27.02.1998 року та був звільнений у зв`язку з ліквідацією підприємства. На печатці малого підприємства "МАСТЕР" відсутній код ЄДРПОУ. На довідці про заробіток для обчислення пенсії від 22.06.1997 №17/13, виданої малим підприємством "МАСТЕР" також код ЄДРПОУ відсутній. Згідно довідки архівного відділу Новомосковської районної державної адміністрації від 04.02.2008 №10 документальні матеріали з особового складу малого підприємства "МАСТЕР" на зберігання до архівного відділу не надходили. Враховуючи викладене, не має можливості перевірити обґрунтованість видачі довідок про розмір заробітної плати.Пенсійна справа позивача приведена у відповідність з 01.07.2020, розмір пенсії складе 4077,93 грн. (на 01.07.2020).
В судове засідання 12.02.2021р. позивач не з`явився. Надав до суду клопотання про відкладення судового засідання.
Представник відповідача в судове засідання 12.02.2021р. з`явився.
В судовому засіданні 12.02.2021 р. розгляд справи було відкладено до 03.03.2021р. о 13-00 для надання відповідачу часу для підготовки витребуваних судом документів.
В судове засідання 03.03.2021р. позивач не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.
В судовому засіданні 03.03.2021р. суд, у відповідності до п.3 ч.2 ст. 183 КАС України вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.03.2021р. о 11-00.
У судове засідання 12.03.2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; відповідач подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04 червня 2000 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
13.07.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою з питання зменшення розміру пенсійних виплат.
11.08.2020р. ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою з питання зменшення розміру пенсійних виплат.
21.09.2020р. ОСОБА_1 звернувся втретє до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання нарахування пенсійних виплат.
Позивач вважає, що пенсійний орган протиправно зменшив розмір його пенсійних виплат, у зв`язку з чим він вимушений був звернутися до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
За приписами статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.
На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) (в редакції закону, чинній на момент виходу позивача на пенсію) передбачено, що право на пенсію за віком мають, зокрема, чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Статтею 19 Закону №1788-XII встановлено, що пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.
Згідно ст. 64 Закону №1788-XII пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком з 04 червня 2000 р.
Згодом, в липні 2020 року пенсійним органом була здійснена інвентаризація пенсійних справ, після чого розмір пенсійних виплат був значно зменшений.
Механізм проведення інвентаризації пенсійних справ одержувачів пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), формування електронних пенсійних справ, а також оформлення результатів інвентаризації визначає Порядок проведення у 2018-2019 роках інвентаризації пенсійних справ, затверджений Постановою правлінняПенсійного фонду України від 03 вересня 2018 року № 19-1 (далі по тексту Порядок № 19-1).
Пунктом 3 Порядку № 19-1 встановлено, що інвентаризація проводиться з метою: забезпечення контролю за проведенням пенсійних та інших виплат, що здійснюються Пенсійним фондом України; перевірки комплектності документів пенсійної справи та відповідності призначених/перерахованих пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) чинному законодавству;визначення якісного стану формування та обробки документів, на підставі яких призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), визначено її розмір та здійснюється виплата;узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації, з інформацією, що зберігається в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - база даних);вжиття за результатами інвентаризації Пенсійним фондом України та територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - орган Пенсійного фонду України) відповідних заходів.
Проведення інвентаризації забезпечується керівником органу Пенсійного фонду України, який утворює інвентаризаційну комісію, визначає її склад, строки проведення інвентаризації, забезпечує умови для її проведення.
До складу інвентаризаційної комісії залучаються спеціалісти підрозділів: фінансово-економічного, супроводження інформаційних систем та електронних реєстрів, з питань призначення та перерахунку пенсій, з питань виплати пенсій, контрольно-перевірочної роботи, юридичної служби.
Інвентаризаційна комісія: організовує проведення інвентаризації, здійснює інструктаж членів робочих інвентаризаційних комісій;здійснює контрольні перевірки правильності проведення інвентаризації, а також вибіркову перевірку пенсійних справ, за якими проведено інвентаризацію;перевіряє обґрунтованість занесення пенсійних справ до списку справ для з`ясування;проводить за рішенням керівника органу Пенсійного фонду України повторну інвентаризацію у разі встановлення порушень вимог цього Порядку;складає акт інвентаризації.
Як робочі органи інвентаризаційної комісії в органах Пенсійного фонду України утворюються робочі інвентаризаційні комісії.
До складу робочої інвентаризаційної комісії залучаються спеціалісти підрозділу з питань призначення та перерахунку пенсій та за наявності спеціалісти підрозділів з питань виплати пенсій, контрольно-перевірочної роботи, юридичної служби.
Робочі інвентаризаційні комісії: здійснюють інвентаризацію пенсійних справ; беруть участь у визначенні результатів інвентаризації і готують пропозиції щодо перегляду рішень про призначення (перерахунок, утримання, відрахування, припинення виплати) пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), обліку сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення;оформлюють протоколи засідання робочої інвентаризаційної комісії, на підставі яких складаються акти інвентаризації.
Відповідно до п.3 Розділу ІІ Порядку № 19-1 перевірка правильності обчислення розміру пенсійних виплат проводиться після з`ясування повноти та достовірності наявних у пенсійній справі документів.
Згідно п.6 Розділу ІІ Порядку № 19-1 якщо при обчисленні пенсії враховано заробітну плату за періоди до 01 липня 2000 року за сумісництвом, перевіряється наявність документів, що підтверджують роботу за сумісництвом. За довідками, виданими починаючи з 01 січня 1992 року, за якими в помісячному розрахунку розмір заробітної плати або сума доходу перевищує 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум, проводиться перевірка обґрунтованості їх видачі та відповідності зазначених у них сум заробітної плати (доходу) первинним документам, якщо в пенсійній справі відсутні матеріали такої перевірки.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідач у судовому засіданні наголошував на тому, що пенсійний орган не має можливості врахувати уточнюючу довідку від 22.06.1997р. №17/13, оскільки вона не підтверджена первинним документами. Працівниками пенсійного органу здійснювались запити до комунальної установи «Новомосковський районний трудовий архів» щодо видачі довідки про заробітну плату ОСОБА_1 на малому підприємстві «Мастер» за період з серпня 1992 року по квітень 1997р., однак згідно листа комунальної установи «Новомосковський районний трудовий архів» від 13.08.2020р. №С-247 документи з особового складу та довідковий апарат до них на зберігання не передавали.
Суд, враховуючи наведені положення законодавства, звертає увагу на той факт, що на момент призначення позивачу пенсії уточнююча довідка від 22.06.1997р. №17/13 була врахована для обчислення розміру пенсії, однак згодом, під час проведення інвентаризації пенсійної справи позивача, відповідачем було виявлено, що на вказаній довідці відсутній код ЄДРПОУ, у зв`язку з чим остання не була взята до уваги для розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 .
Суд зауважує, що неможливість підтвердження первинними документами уточнюючої довідки від 22.06.1997р. №17/13 не може ставити позивача в залежність, яка призводить до неврахування такої довідки для обчислення розміру пенсійних виплат, оскільки як встановлено судом, вказана довідка вже була врахована для розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 під час призначення останньому пенсії.
Таким чином, суд вважає за необхідне врахувати для розрахунку розміру пенсії позивача довідку про заробіток для обчислення пенсії від 22.06.1997р. №17/13.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги та задля належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати для розрахунку довідку про заробіток для обчислення пенсії від 22.06.1997р. №17/13, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахування довідки про заробіток для обчислення пенсії від 22.06.1997р. №17/13 починаючи з 01.07.2020 року з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене вище, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.
На підставі ч.3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати у розмірі 420,40 грн.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області під час проведення інвентаризації пенсійної справи, які виразились у зниженні розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати для розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 довідку про заробіток для обчислення пенсії від 22.06.1997р. №17/13.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахування довідки про заробіток для обчислення пенсії від 22.06.1997р. №17/13 починаючи з 01.07.2020 року з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 420,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 12.03.2021 року

Помічник судді Лісна А.М.