Справа № 380/8677/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8677/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Львів

14 год. 16 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О, представника позивача Нестеровича Б.В., представника відповідача Цімури Я.В. розглянув відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу -

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), у якій просить стягнути до бюджету з позивача податковий борг у сумі 12482,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що згідно з картками особових рахунків та довідки № 5745/9/51.08 від 14.07.2020 заборгованість позивача складає 12482,90 грн. Заборгованість у сумі 12482, 90 грн, яка підлягає стягненню, виникла на підставі нарахованої пені за несвоєчасність сплати податкового зобов`язання по ІКП на борг минулих років.

З метою з`ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача суддя звернулася до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи із запитом від № 380/8677/20/33776/20 від 16.10.2020.

Ухвалою від 17.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 14.01.2021 суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представник відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву (вх. № 11049ел від 04.12.2020), у якому проти позову заперечив. Вказав, що в позовній заяві зазначено про те, що заборгованість згідно з картками рахунків та довідкою про заборгованість № 5745/9/51.08 від 14.07.2020 становить 12482,90 грн. Проте позовна заява не містить покликання на граничний строк подання ОСОБА_1 податкової декларації згідно із законодавством, не зазначено, чи була така взагалі подана. Також позивачем не зазначено, коли у відповідача наступив строк сплати суми податкового зобов`язання, як і не зазначено дату узгодження та узгоджену суму, яка стала підставою для нарахування пені. Просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх. № 68983 від 21.12.2020) та доповнення до відповіді на відзив (вх. № 70944 від 29.12.2020), у яких вказав, що заборгованість виникла внаслідок нарахування пені за несвоєчасність сплати податкового зобов`язання по ІКП на борг минулих років з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби (COVID) невизначений документ N AUTOPEN з 18.07.2016 на податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 06.06.2016. Зазначив, що згідно з положеннями підп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. Також покликається на Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.05.2016 за № 751/28881, відповідно до якого при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок погашення податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються в рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені з черговістю їх виникнення. Нарахування пені (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2 та 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 глави 12 розділу ІІ Податкового кодексу України) здійснюється у день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу). Вважає, що на даний час суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу (узгоджена суми податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у терміни). Додатково зазначив, що податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2016 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі № 813/1904/18 не було оскаржено платником. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач подав суду заперечення (вх. № 221ел від 14.01.2021), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив про те, що позивачем визначено розмір заборгованості, яка згідно з його твердженнями складається виключно з пені, не аргументовано за порушення якого саме зобов`язання та за який період така нарахована.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та доповненні до відповіді на відзив, надав аналогічні усні пояснення. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні, надав аналогічні усні пояснення. Зазначив, що відповідачем не отримано податкової вимоги форми «Ф» № 3990-17 від 03.10.2017, конверт, скерований на адресу позивача повернувся на адресу податкового органу. Зважаючи на неотримання відповідачем податкової вимоги позивач не мав підстав для звернення до суду з позовом про стягнення з нього суми пені. Також звернув увагу суду, що йому не надіслано детального розрахунку нарахованої пені, такого розрахунку також не долучено до матеріалів справи. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Відповідач - фізична особа ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З 18.10.2010 по 02.02.2017 був зареєстрований як фізична особа-підприємець і перебував на обліку в Головному управлінні ДФС у Львівській області (Галицька об`єднана державна податкова інспекція (Сихівське відділення)) та має податковий борг перед бюджетом, який складається із суми несплаченої пені і підтверджується довідкою Головного управління ДПС у Львівські області про податкову заборгованість ОСОБА_1 станом на 13.07.2020 № 5745/9/51-08 від 14.07.2020 (далі - довідка № 5745/9/51-08).

Згідно з довідкою № 5745/9/51-08 ОСОБА_1 станом на 13.07.2020 має податковий борг перед бюджетом в сумі 12482,90 грн (а.с. 8).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 у справі № 813/1904/18 стягнено з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг у розмірі 22436,06 грн. Вказане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили (а.с. 49-52).

Згідно з відомостями облікової картки відповідача останнім, починаючи з листопада 2018 року, поступово погашалася заборгованість, стягнена судовим рішенням (а.с. 32-36).

Позивачем виставлено відповідачу податкову вимогу № 3990-17 від 03.10.2017, яку було направлено платнику податків, що підтверджується долученою до матеріалів копією конверта (а.с. 9 зворот).

Докази оскарження податкової вимоги в матеріалах справи відсутні.

Позивач звернувся до суду за стягненням податкового боргу у сумі 12482,90 грн, який виник за внаслідок нарахування пені за несвоєчасність сплати зобов`язання по ІКП на борг минулих років (податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2016).

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з положеннями підп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок погашенні пені.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Розділу IV Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881 (далі - Порядок № 422), при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення.

Відповідно до Розділу 7 Порядку № 422 нарахування пені розпочинається:

після закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня:

1) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеним Податковим кодексом України;

2) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Податковим кодексом України; у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платника податків фізичних осіб та/або органом ДФС під час перевірки такого агента;

3) нарахування пені (крім пені, передбаченої пунктами 129.1.2 та 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 глави 12 розділу ІІ Податкового кодексу України) здійснюється у день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу).

Нарахування пені закінчується:

у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу Казначейства та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

при прийнятті рішення про скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

Як встановлено судом, на момент розгляду справи сума податків є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у строки).

Відповідно до ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем надіслано податкову вимогу форми «Ф» за № 3990-17 від 03.10.2017, однак на адресу податкового органу повернувся конверт із відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 9 зворот).

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

При цьому сторонами у справі доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення у встановленому законом порядку надано не було.

Зважаючи на викладене, вимога про сплату боргу вважається належним чином врученою позивачу.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 12482,90 грн в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи про наявність підстав для стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 12482 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 90 копійок.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.03.2021.

Суддя Р.П. Качур