Справа № 742/661/21
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/31/21
Єдиний унікальний № 742/661/21
11 березня 2021 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,
секретаря - Євтушенко О.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -
представник позивача - Денисенко С.В.,
відповідач - ОСОБА_2 ,
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Соболевського С.Г. (далі відповідач 1) та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі відповідач 2) про визнання протиправною та скасування постанови від 25.11.2020 року серії БАВ №021280 в справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.
2. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що інспектором поліції безпідставно звинувачено позивача в порушенні вимог п.2.1 «а» ПДР України, оскільки він не здійснював керування транспортним засобом, а відтак в нього відсутній обов`язок пред`являти посвідчення водія.
3. Відповідач 1 категорично заперечував щодо задоволення позовних вимог, стверджуючи про відповідність його діям вимогам законодавства. Підтвердив відсутність в нього будь-яких доказів в підтвердження правомірності дій при винесенні оскаржуваної постанови, .
4. Відповідач 2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, правом на відзив не скористався.
Відповідно до вимог ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
ІІ. Інші процесуальні дії у справі.
5. Ухвалою суду від 23.02.2021 року адміністративний позов було залишено без руху.
6. Ухвалою суду від 26.02.2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.
ІІІ. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
7. 25.11.2020 року поліцейським Прилуцького ВП старшим сержантом Соболевським С.Г. було винесено відносно ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №021280 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.
9. Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 19.02.2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
ІV. Оцінка суду.
10. Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
11. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно п.2.4 «а» Правил водій на вимогу поліцейського водій повинен пред`явити для перевірки, зокрема, і посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
12. Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП є, зокрема, і не пред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.
13. Предметом розгляду даної справи є оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме: не пред`явлення водієм посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», тобто порушень вимог пункту 2.4 «а» Правил.
14. З системного аналізу вище вказаних норм, вбачається, що для правомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем повинно бути надано докази в підтвердження відмови водія від пред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
15. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи без діяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.
16. В судовому засіданні встановлено, що єдиним доказом в підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є оскаржувана адміністративна постанова.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості, суд констатує, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.
18. Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
19. Враховуючи те, що при розгляді справи відповідачем в обґрунтування правомірності оскаржуваної постанови не було надано жодних належних доказів ані в підтвердження факту керування позивачем транспортним засобом, ані відмови останнього в пред`явленні для перевірки посвідчення водія, підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності суд не вбачає.
20. Належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є відповідний орган Національної поліції.
Суд звертає увагу на, що відповідач ОСОБА_2 діяв при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від імені Головного управління національної поліції в Чернігівській області, а відтак він є неналежним відповідачем.
VI. Судові витрати.
21. Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
22. З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 при подачі позову сплатив судовий збір в розмір 454,00 гривень, а тому витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань.
23. За приписами ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною третьою ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат визначено, що 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, згідно частини п`ятої цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
24. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано договір №22/02/21 від 22.02.2021 року, за умовами якого адвокат ОСОБА_3 бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу ОСОБА_1 у адміністративній справі про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, ордер серії СВ №1006219, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу від 05.03.2022 року та рахунок-фактуру на сумі 3 000 грн.
25. Надані докази, на думку суду, відповідають вимогам КАС України та в повній мірі підтверджують отримання позивачем та оплату ним юридичних послуг адвоката вартістю 3 000 грн.
26. За вкладених обставин, враховуючи вимоги ст.134 КАС України, суд враховує складність справи та характер, обсяг виконаних адвокатом послуг, з огляду на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, та вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача 2 на користь позивача 1 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.2,77,241-246,255, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.
Постанову серії БАВ №021280 від 25.11.2020 року, винесену у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесяти чотирьох) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 (однієї тисячі гривень) грн.
В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Г.Павлов