Справа № 520/10959/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Зоркіної Ю.В.,
при секретарі Пройдак С.М.,
за участі представника відповідача Біленького Д.В.,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 адміністративний позов ПАТ "Харківський електротехнічний завод «Трансзв`язок» до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення 21.04.2020 № 3 за платежем Дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки) господарських товариств, у статутних капіталах яких є держана власність у сумі 4644584.00 грн. В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.

Також рішенням суду призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 02.02.2021 року на 14-30 год. у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: м.Харків, майдан Свободи, 6, зал № 10 та встановити строк позивачу для надання до суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат до 25.01.2021.

У строки , встановлені судом, позивачем подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення судових витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог..

Представник відповідач проти задоволення вказаної заяви заперечував, зазначивши, що позивачем не доведено співмірності розміру понесених витрат, оскільки н надано детального опису робіт.

Вирішуючи питання розподілу витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частина перша статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI (далі Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Cуд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так на підтвердження понесених судових витрат позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 07.08.2020 , додаткова угода № 1 до договору від 29.12.2020, акт надання правової допомоги до договору від 07.08. 2020 датований 21.01.2021 року, платіжні доручення № 6502 від 13.08.2020 та №67 від 21.01.2021 на оплату 40 тис. грн.

Положеннями п.1.2 Договору про надання правової допомоги визначено, що адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень надає клієнту перелік послуг: надання юридичних консультацій щодо оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку, аналіз судової практики щодо аналогічних справ, підготовка документів та позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, отриманих ПрАТ «Трансв`язок» на підставі акту перевірки від 23.03.2020 № 930/20-40-05-03-08/01056735 до ДЖС України, участь у судових засіданнях, представлення інтересів довірителя з усіма правами , які надано заявнику скаржнику,

Відповідно до пункту 5.1-5.3 Договору за правову допомогу, передбачену п.1.2 Договору клієнт сплачує адвокату винагороду , розмір якої є договірною та становить 40000 грн.; грошова винагорода сплачується шляхом передплати у розмірі 50 % протягом 5 банківських днів з моменту підписання договору та 50 % протягом п`яти дня з дня винесення рішення по справі.

Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення нею витрат в суді, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява з додатками, заява про судові витрати з додатками, відповідь на відзив відповідача на позовну заяву з додатками, всі копії документів завірені представником відповідача з дотриманням положень статті 94 КАС України, копії означених вище платіжних доручень підтверджують сплату суми 40000 грн (призначення платежу: оплата надання юридичних консультацій, підготовку документів згідно договору від 07.08.2020 б/н).

Суд також враховує положення частини сьомої статті 134 КАС України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України у випадку наявності витрат на оплату послуг адвоката позивач повинен подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що у справі витрати на правову допомогу в сумі 40000 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Доводів податкового органу щодо неспівмірності витрат на правову допомогу відзив на позовну заяву не утримує.

Беручи до уваги те, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, часткове задоволення позовних вимог, суд, враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України приходить до висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення по справі та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розімрі 10000 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 132, 134, 139, 143, 242-246, 250, 252, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Доповнити резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року по справі № 520/10959/2020 абзацом наступного змісту:

"Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області () на користь ПАТ "Харківський електротехнічний завод «Трансзв`язок» () 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі додаткове рішення виготовлено 09.03.2021

Суддя Зоркіна Ю.В.