Справа № 420/10601/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ТКС» до відповідача, Одеської митниці Держмитслужби, про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/000015/2 від 31.08.2020 вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ТКС», до відповідача, Одеської митниці Держмитслужби, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/000015/2 від 31.08.2020;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА «ТКС» та Компанією ZHEJIANG GUXIANDO POLYESTER DOPE DYED YARN CO., LTD., CHINA було укладено Контракт № 11 від 23.03.2020 року, відповідно до якого постачальник зобов`язується виготовити, а покупець прийняти та оплатити на умовах даного контракту продукцію власного виробництва - високоміцні синтетичні поліефірні нитки, промислового призначення, в асортименті, кількості та за ціною згідно з Додатками до цього Контракту.

21 липня 2020 року Позивачу було виставлено Інвойс (рахунок-фактуру) № L-GXD20071962, відповідно до якого, вартість товару складає 14 463,36 доларів США. З метою здійснення митного оформлення товару, представником Позивача ПП «Трейд Бізнес Сервіс» (декларантом) було подано митну декларацію від 31.08.2020 №UА500500/2020/504046, в якій митна вартість товару була визначена за ціною рахунка-фактури.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/000015/2 від 31.08.2020 є протиправним, необґрунтованим та таким, що суперечать чинному законодавству України і порушує права та інтереси Позивача. Позивач зауважує, що у митній декларації та картці відмови в прийнятті митної декларації №UA500500/2020/504046 від 31.08.2020 року, в якій наведено перелік документів, що були надані митному органу, з якого вбачається що всі необхідні документи для підтвердження числових значень складових митної вартості товару було надано у повному обсязі.

Відомості з інформаційних баз даних мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та не мають більшого значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Як наслідок, само лише зазначення у рішенні про коригування митної вартості товарів реквізитів раніше оформленої митної декларації з вищим рівнем митної вартості товару - не може вважатись належним підтвердженням обґрунтованості коригування митної вартості.

(б) Позиція відповідача

24.11.2020 відповідач до суду надав відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовної вимоги, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити. Відповідач зазначав, під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №UA500500/2020/50508198 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) встановлено, що рівень митної вартості товарів (застосовано обгрунтовану гнучкість у застосуванні резервного методу), митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить 1,51 долар США/кг. У зв`язку із вищевикладеним та відповідності до ч.2. ст. 55 Митного кодексу України від 13.02.2012 № 4495-VI Одеською митницею Держмитслужби прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 31.08.2020 №UA500500/2020/000015/2

ІІІ. Процесуальні дії у справі

19.10.2020 суд ухвалою відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) .

11.12.2020 суд ухвалою здійснив перехід зі спрощеного позовного провадження в загальне позовне провадження для належного розгляду справи та з`ясування всіх обставин по справі та призначив підготовче судове засідання на 15 лютого 2021 р. о 10 год.20 хв.

15.02.2021 закрито підготовче провадження та продовжено розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.

IV. Обставини, встановлені судом

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА «ТКС» та Компанією ZHEJIANG GUXIANDO POLYESTER DOPE DYED YARN CO., LTD., CHINA було укладено Контракт № 11 від 23.03.2020 року, відповідно до якого постачальник зобов`язується виготовити, а покупець прийняти та оплатити на умовах даного контракту продукцію власного виробництва - високоміцні синтетичні поліефірні нитки, промислового призначення, в асортименті, кількості та за ціною згідно з Додатками до цього Контракту.

Відповідно до п.3.1. даного Контракту постачання товару відбувається на умовах FOB NINGBO CHINA у відповідності до INCOTERMS 2010 (а.с.12-13).

Згідно з п.4.2 Контракту ціна на товар включає вартість тари, упаковки і маркування, кожний раз встановлюється в Додатках до цього контракту. Тара та упаковка включені до вартості товару і не підлягають поверненню. Аналогічна умова міститься в з п.3.1. Додатку №3 від 09.07.2020. (а.с.14).

В п.7 Контракту вказано, що товар постачається в стандартній упаковці для даного виду товару, а також придатного для транспортування морським транспортом. Детальний опис упаковки міститься в пакувальному листі.

У пакувальному листі від 21.07.2020 наведений перелік товару, кількість, комплектність та пакувальні матеріали необхідні для даного виду товару (а.с.17).

21 липня 2020 року Позивачу було виставлено Інвойс (рахунок-фактуру) № L-GXD20071962, відповідно до якого, вартість товару складає 14 463,36 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару, представником Позивача ПП «Трейд Бізнес Сервіс» (декларантом) було подано митну декларацію від 31.08.2020 №UA500500/2020/504046, в якій митна вартість товару була визначена за ціною рахунка-фактури, на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару, Декларант надав митному органу пакет документів. Зокрема:

1) Інвойс №L-GXD20071962 від 21.07.2020;

2) Коносамент № MRFB20073357C від 28.07.2020;

3) Автотранспортна накладна (CMR) № 6846/3 від 28.08.2020;

4) Навантажувальний документ № 6846 від 21.08.2020;

5) Сертифікат про походження товару 20С3306С2578/00919R від 06.08.2020;

6) Платіжне доручення № 8 від 10.07.2020;

7) Платіжне доручення № 11 від 12.08.2020;

8) Рахунок № 2910 від 28.08.2020;

9) Довідка про транспортні витрати № 1 від 28.08.2020;

10) Контракт № 11 від 23.03.2020;

11) Додаткова угода № 1 від 06.07.2020;

12) Додаток № 3 від 09.07.2020;

13) Контракт 24.05.2018/98ОД від 24.05.2018;

14) Висновок лабораторії № 14200870 від 29.12.2017;

15) Лист продавця б/н від 21.07.2020;

16) Сертифікат випробувань 1110 від 12.06.2020;

17) Сертифікат випробувань 4400 від 17.06.2020;

18) Сертифікат випробувань 2220 від 22.06.2020;

19) Митна декларація країни відправлення 158029324 від 24.07.2020;

20) Договір про надання послуг митного брокера № 37/2017 від 01.12.2017.

Відповідач, Одеська митниця Держмитслужби, відмовила у митному оформленні (випуску) товарів.

Під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №UA500500/2020/50508198 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

31.08.2020 Декларантом було отримано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів; транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2020/50020 та Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2020/000015/2, яким було скориговано митну вартість товарів.

Зі змісту рішення про коригування митної вартості товарів, вбачається, що перший метод не застосовано у зв`язку з відсутністю у документах, зазначених у частині другій статті 53 МК України всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари. Другий-п`ятий методи визначення митної вартості товарів не застосовані у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з четвертим та п`ятим методами.

Одеською митницею Держмитслужби повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписка з бухгалтерської документації; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклад копії митної декларації країни відправлення.

У відповідь на вимогу Одеської митниці Держмитслужби позивач зазначив, що ним було надано перелік документів, які доводять правильність ціни товару, а саме: контракт № 11 від 23.03.2020; додаток № 3 від 09.07.2020; інвойс L-GXD20071692 від 21.07.2020 підтверджений ТПП Китаю); платіжне доручення на передоплату товару, експортна декларація виробника, прайс-лист виробника (підтверджений ТПП Китаю); довідка про транспортні витрати; рахунок на транспортні витрати. Також позивачем вказано, що цей перелік документів є вичерпним і додаткові документи відсутні.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 Митного кодексу України, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.ч.5,6 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які ніші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні в них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Відповідно до ч.6 ст.53 МК: « Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У ч.7 цієї статті зазначено: « У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично».

Повертаючись до спірних правовідносин, з огляду на спірне рішення підставою його прийняття було те, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема, відповідач зазначає у рішенні, що у наданих до митного оформлення документах, відсутні дані щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару.

Суд вважає таку підставу для прийняття рішення коригування митної вартості товару необґрунтованою. Так, відповідно до п.4.2 Контракту ціна товару включає в себе вартість тари та упаковки. Тара та упаковка включені у вартість товару та не належать до повернення. Аналогічна умова міститься і в Додатку №3 до Контракту та підтверджується пакувальним листом від 21.07.2020.

Крім того, як було вже встановлено судом вище по тексту, відповідно до укладеного Контракту постачання відбувалося на умовах FOB Правил INCOTERMS-2010. В свою чергу статтею А.9 FOB Правил INCOTERMS-2010 передбачено, що продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву зауважує, що згідно з документом, що підтверджує вартість перевезення вантажу від 28.08.2020 № 1, вказано, що вартість морського перевезення складає 5146,17 грн, проте в графі «розрахунок» митної декларації №UA500500/2020/504046 сума транспортування 54219,0100 грн.

Дослідивши наявні докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що вказана відповідачем вартість морського перевезення у сумі 5146,17 грн. не підтверджується жодним доказом з боку відповідача. зазначається у жодному з документів, поданих позивачем з митною декларацією №UA500500/2020/504046. Таким чином, суд робить висновок, що зазначена відповідачем сума не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Статтями 57, 58 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

З огляду на матеріали справи на підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митного товару позивач надав документи, які підтверджують числові значення складових вартості товару та є достатніми для підтвердження митної вартості товару за ціною договору. Відповідач не вказав ні у спірному рішенні, ні впродовж судового розгляду справи які саме документи містять розбіжності, в чому саме полягають ці розбіжності, чи є наявними ознаки підробки. Також, на думку суду, відповідач не довів, що подані позивачем документи містили неповноту відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Таким чином, суд робить висновок, що витребування відповідачем додаткових документів було безпідставним.

Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення (подібного, а не аналогічного товару) не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Суд, вважає що про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено.

Варто враховувати, що ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та належать обчисленню.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 08.02.2019 р. по справі №826/648/17, від 19.02.2019 р. по справі №814/1888/16, від 26.02.2019 р. по справі №815/5988/15.

Крім того, суд зазначає, що відомості з інформаційних баз даних мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею рішень та не мають більшого значенні аніж надані декларантом первинні документи про товар. Як наслідок, само лише зазначення у рішенні про коригування митної вартості товару реквізитів раніше оформленої митної декларації з вищим рівнем митної вартості товару- не може вважатися належним підтвердженням обґрунтованості коригування митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція міститься в рішеннях Вищого адміністративного суду України №826/4003/14 від 11.11.2014; №810/1376/14 від 09.10.2014.

Також суд вважає, що відповідач, порівнюючи товари та їх характеристики не довів їх подібність.

Таким чином, суд вважає спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/000015/2 від 31.08.2020 необґрунтованим, безпідставним, а відтак-протиправним.

VI. Судові витрати

При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102, 00 грн. Даний факт підтверджується платіжним дорученням № 354 від 17.09.2020. З урахуванням висновку суду про задоволення позову, сплачений та документально підтверджений позивачем судовий збір належить до відшкодування. Адже відповідно до ч.1 статті 139 КАС України: «При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа».

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, що належать сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI).

Суд, на підставі вищезазначеного, а також розглянувши додані докази понесення позивачем витрат на правову допомогу, їх співмірність із складністю справи, обсягом наданих до суду та досліджених матеріалів, а також обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим адвокатом на підготовку процесуальних документів та прийняття участі у судових засіданнях, робить висновок про наявність підстав для часткового стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн. Свій висновок про часткове стягнення судових витрат суд мотивує тим, що в акті приймання-передачі робіт (наданих послуг) від 07.09.2020 та детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «ШАВРОВ І ПАРТНЕРИ» та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги, станом на 07.09.2020 наявна послуга зі складання відповіді на відзив, яку позивач до суду не надавав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/000015/2 від 31.08.2020;

3. Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ТКС» судові витрати у сумі 2102, 00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

4. Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500, 00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ТКС», Адреса: 61052, Україна, Харківська обл., м. Харків, Холодногірський р-н., вул. Мала Панасівська,буд.1. Код .

Відповідач Одеської митниці Держмитслужби, адреса: м. Одеса, вул. Гайдара, 21-а. Код ЄДРПОУ 4333459.

Суддя О.Я. Бойко

.