Справа № 320/3941/20
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3941/20 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря: Яковіна Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 03.04.2020 №103 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 03.04.2020; визнання незаконним наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 03.04.2020 №103 о/с в частині обрахунку стажу служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, станом на день звільнення, без урахування додатково неоспореного та раніше врахованого часу навчання у вищому військовому навчальному закладі з 01.09.2001 по 25.06.2006 із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби; визнання незаконним наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 03.04.2020 №103 о/с в частині обрахунку стажу служби в поліції для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції, станом на день звільнення, без урахування додатково часу навчання у вищому військовому навчальному закладі з 01.09.2001 по 25.06.2006 із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби та вислуги років на пільгових умовах - 00 років 06 місяців 24 дні; визнання незаконним наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 03.04.2020 №103 о/с в частині обрахунку кількості невикористаних днів щорічної відпустки у році звільнення, станом на день звільнення, без урахування кількості невикористаних днів чергової відпустки; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Київській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції та надати (продовжити) щорічну (додаткову) відпустку як учаснику бойових дій та невідбуту щорічну (основну) відпустку за 2019 рік на кількість невикористаних днів; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Київській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 стажу служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, з урахуванням додатково раніше врахованого часу навчання у вищому військовому навчальному закладі з 01.09.2001 по 25.06.2006 із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Київській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 стажу служби в поліції для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції, з урахуванням додатково часу навчання у вищому військовому навчальному закладі з 01.09.2001 по 25.06.2006 із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби та вислуги років на пільгових умовах - 00 років 06 місяців 24 дні.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

02 березня 2021 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від Головного управління Національної поліції в Київській області про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 20.01.2020 №10 о/с "По особовому складу" майору поліції ОСОБА_1 надано відповідно до частини шостої статті 93 Закону України "Про Національну поліцію" частину щорічної чергової відпустки за 2019 рік на 36 діб з 24 лютого до 30 березня 2020 року, невикористана частина відпустки за 2019 рік складає 03 доби.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 17.03.2020 №36 о/с "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_1 відкликано з 17.03.2020 з щорічної чергової відпустки за 2019 рік, невикористана частина відпустки за 2019 рік складає 17 діб.

Начальником Переяслав-Хмельницького ВП ГНУП в Київській області на ім`я начальника ГУНП в Київській області подано доповідну записку від 24.03.2020 про те, що рішенням військово-лікарської комісії (свідоцтва про хворобу від 23.01.2020 №37/Зв, виданого ДУ "ТМО МВС України в Київській області") майора поліції Шустя Андрія Миколайовича, начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київські області визнано непридатним до служби в поліції.

Згідно свідоцтва про хворобу від 23.01.2020 №37/Зв, виданого ДУ "ТМО МВС України в Київській області", майора поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київські області визнано непридатним до служби в поліції.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 03.04.2020 №103 о/с "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції звільнено 03.04.2020 зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію". Згідно зазначеного наказу, станом на день звільнення: стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років складає 13 років 05 місяців 24 дні; час навчання - немає; вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції - 13 років 05 місяців 24 дні; вислуга років на пільгових умовах - 00 років 06 місяців 24 дні; усього вислуги років - 14 років 00 місяців 18 днів. Кількість невикористаних днів щорічної відпустки у році звільнення - 09. Підстава: доповідна записка від 24.03.2020, свідоцтво про хворобу №37/Зв, видане військово-лікарською комісією Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області" 23.01.2020.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі по тексту - Закон №580-VIII).

Згідно частини першої статті 48 Закону №580-VIII, призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави (частина перша).

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (частина друга).

День звільнення вважається останнім днем служби (частина третя).

Отже, статтею 77 Закону №580-VIII встановлено вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка проходить службу в органах Національної поліції України, однією з яких є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.

Згідно статті 93 Закону №580-VIII, поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року (частина дев`ята).

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону (частина десята).

Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції.

За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік (частина одинадцята).

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 20.01.2020 №10 о/с "По особовому складу" позивачу було надано частину щорічної чергової відпустки за 2019 рік на 36 діб з 24 лютого до 30 березня 2020 року.

В подальшому наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 17.03.2020 №36 о/с "По особовому складу" позивача відкликано з 17.03.2020 з щорічної чергової відпустки за 2019 рік.

Під час перебування позивача на службі від начальника Переяслав-Хмельницького ВП ГНУП в Київській області до ГУНП в Київській області надійшла доповідна записка від 24.03.2020 про те, що рішенням військово-лікарської комісії (свідоцтва про хворобу від 23.01.2020 №37/Зв, виданого ДУ "ТМО МВС України в Київській області") майора поліції Шустя Андрія Миколайовича, начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київські області визнано непридатним до служби в поліції.

На підставі вказаної доповідної записки начальником Головного управління Національної поліції в Київській області прийнято наказ від 03.04.2020 №103 о/с "По особовому складу", яким майора поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції звільнено 03.04.2020 зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

При цьому свідоцтвом про хворобу від 23.01.2020 №37/Зв, виданим ДУ "ТМО МВС України в Київській області", майора поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київські області визнано непридатним до служби в поліції.

Таким чином, у зв`язку з визнанням позивача у встановленому законодавством порядку непридатним до служби в поліції, виникла передбачена статтею 77 Закону №580-VIII підстава для звільнення його зі служби в поліції.

Відповідно до частини п`ятої статті 59 Закону №580-VIII, порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1235 від 23.11.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2016 за № 1668/29798, підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу (пункт 2).

Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (пункт 3).

Зі змісту вказаних Порядку та Переліку вбачається, що підставою для видання наказів по особовому складу є рапорт про звільнення зі служби в поліції.

Втім, пунктом 15 розділу IX Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 №285, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.2017 за №559/30427 визначено, що свідоцтва про хворобу з постановою ВЛК щодо поліцейських та військовослужбовців, які визнані непридатними до подальшої служби, реалізуються невідкладно.

Таким чином, у випадку надходження до підрозділу кадрового забезпечення свідоцтва про хворобу з постановою ВЛК щодо поліцейських та військовослужбовців, яких визнано непридатними до подальшої служби, за наявності імперативної норми щодо невідкладної реалізації такого свідоцтва, відповідний підрозділ кадрового забезпечення зобов`язаний на підставі такого свідоцтва видати наказ про звільнення поліцейського, якого визнано непридатним до подальшої служби, зі служби в поліції без необхідності отримання для цього окремого рапорту від поліцейського.

При цьому Законом №580-VIII не передбачено проведення з таким поліцейським бесіди з підстав подальшого проходження служби та підготовки проєкту наказу щодо звільнення.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийняття Головним управлінням Національної поліції в Київській області наказу від 03.04.2020 №103 о/с "По особовому складу", яким позивача звільнено 03.04.2020 зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" в зв`язку з реалізацією свідоцтва про хворобу від 23.01.2020 №37/Зв, виданого ДУ "ТМО МВС України в Київській області", яким позивача визнано непридатним до служби в поліції.

Щодо інших аргументів позивача, які, на його думку, свідчать про протиправність спірного наказу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 78 Закону №580-VIII, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки (частина перша).

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР (частина друга).

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення (частина третя).

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України (частина четверта).

Отже, статтею 78 Закону №580-VIII не передбачено зарахування часу навчання до стажу служби в поліції.

Водночас, пунктом 2 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, визначено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", під час призначення пенсії згідно з пунктом "а" статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Аналіз положень наведеної норми дає підстави для висновку, що час навчання зараховується до вислуги років поліцейських лише у випадку призначення пенсії за вислугу років та не може враховуватись під час обрахунку стажу служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років.

А отже, твердження позивача про незаконність спірного наказу в частині обрахунку стажу служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років без урахування часу навчання у вищому військовому навчальному закладі є безпідставними.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 03.04.2020 №103 о/с в частині обрахунку кількості невикористаних днів щорічної відпустки у році звільнення, станом на день звільнення, без урахування кількості невикористаних днів чергової відпустки, колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 10 Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України визначено, що у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.

Крім того, зазначається інформація щодо необхідності виплати грошової компенсації за кількість діб невикористаних відпусток за фактично відпрацьований час у році звільнення або відрахування з грошового забезпечення коштів за кількість діб відпусток за час невідпрацьованої частини календарного року.

Отже, у наказі про звільнення зазначається кількість діб невикористаних відпусток за фактично відпрацьований час у році звільнення.

Як вбачається з наказу начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 03.04.2020 №103 о/с "По особовому складу", станом на день звільнення стаж служби позивача в поліції для виплати надбавки за вислугу років складає 13 років 05 місяців 24 дні, кількість невикористаних днів щорічної відпустки у році звільнення - 09.

Згідно статті 93 Закону №580-VIII, тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються (частина перша).

Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки (частина друга).

За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів (частина третя).

Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби (частина четверта).

Як вбачається з особової справи позивача та спірного наказу, стаж служби позивача в поліції складає 13 років 05 місяців 24 дні, відповідно, позивач в останній рік служби мав 38 календарних днів відпустки, тобто, три календарних дні за кожен повний місяць служби.

Таким чином, кількість діб невикористаних відпусток за фактично відпрацьований час у році звільнення позивача складає 9 днів (три місяці по три дні), що й відображено належним чином у спірному наказі.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог щодо незаконності наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 03.04.2020 №103 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 03.04.2020, відповідно, підстав для задоволення позову не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Пилипенко О.Є.

Суддя Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено - 09 березня 2021 року.