Справа № 446/2416/20
Суддя: Костюк У. І.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/2416/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Костюк У. І.

за участю секретаря судового засідання Коваль В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сокальського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Сокальського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить визнати дії Сокальського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області щодо притягнення його до адміністративної відповідальності пртиправним; скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАА №079831 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, провадження у справі закрити та стгнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 29.11.2020 о 15:05 год., керуючи транспортним засобом Opel Frontera, був зупинений працівниками патрульної поліції з причин відсутності страхового полюса, після перевірки документів виявилося, що у нього є страховий поліс про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак в договорі допущена помилка, а саме у державному номері транспортного засобу. Відносно нього була складена постанова за порушення п.2.1.Ґ ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.126 ч.1 КУпАП, у зв'язку із чим було складено постанову та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. При укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, він не звернув увагу, що у договорі допущена помилка, а саме державний номер записаний НОМЕР_1 , замість НОМЕР_2 . Однак Ідентифікаційний номер транспортного засобу залишається незмінний. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ним порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, не надано пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем ПДР. Вважає, що така постанова підлягає скасуванню, так як винесена із порушенням законодавства та не відповідає обставинам справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Судом на підставі частини четвертої статті 229 КАС, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою серія БАА №079831 від 29.11.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за порушення п.2.1.Ґ ПДР України, тобто, керуючи транспортним засобом марки Opel Fronteraд.н.з. НОМЕР_2 29.11.2020 о 15.05 год. в м. Великі Мости вул. Б.Хмельницького,120 не мав поліса обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власиків наземних т/з та нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладенні позивачем пояснення в позовній заяві та обставини зазначені в постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не надано.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

З урахуванням того, що позивачу інкриміновано порушення п. 2.1. Ґ ПДР України за те, що він керував транспортним засобом без чинного страхового полісу (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то матеріали справи повинні містити докази на підтвердження зазначених обставин.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених в постанові від 31.07.2018 у справі № 712/5675/17.

В матеріалах справи така фіксація відсутня. Відповідачі у встановлений судом строк до суду не надали доказів щодо скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Натомість позивачем на обґрунтування обставин представлено Поліс №АР/4506245, виданого на ім`я ОСОБА_1 , транспортним засобом марки Opel Frontera д.н.з. НОМЕР_1 , VIN WOLO06В1 НОМЕР_3 від 19.05.2020 та Поліс №АР/1283889, виданого на ім`я ОСОБА_1 , транспортним засобом марки Opel Frontera д.н.з. НОМЕР_2 , VIN WOLO06В1 НОМЕР_3 від 19.05.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч даним вимогам, відповідачами об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, з фіксацією вчинення самого правопорушення, не надано. А оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 , оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії БАА 079831 від 29.11.2020 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Що стосується позовної вимоги про визнання дій Сокальського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, то при вирішенні такої суд виходить з наступного.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи із змісту вказаної статті, місцевий загальний суд як адміністративний, при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не наділений іншими повноваженнями, ніж ті, які передбачені у ч.3 ст. 286 КАС України.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій Сокальського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенню позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідача Головного Управління Національної поліції у Львівській на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 210,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Сокальського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення частково задовольнити.

Постанову серії БАА №079831 від 29 листопада 2020 року про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу 425 грн скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 210 гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні з моменту отримання копії рішення.

Повний текст рішення виго овлено 10.03.2021.

Суддя Костюк У.І.