Справа № 580/2465/20
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року

м. Київ

справа № 580/2465/20

провадження № К/9901/16/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" - адвоката Кураса Сергія Анатолійовича на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року, постановлену у складі головуючого судді Руденко А. В., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Василенка Я. М., суддів: Ганечко О. М., Кузьменка В. В.

І. Обставини справи

1. У липні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Первомайський кар`єр "Граніт" (далі - ПАТ "Первомайський кар`єр "Граніт") звернулось до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування рішення старшого державного виконавця Постоєнка М. В., прийнятого у формі постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2019 року ВП № 60143222, з примусового виконання постанови від 08 червня 2018 року ВП № 56066894.

2. В обґрунтування своїх вимог позивач, із посиланням на Закон України «Про виконавче провадження», наголошував на протиправності спірної постанови про стягнення з ПАТ "Первомайський кар`єр "Граніт" виконавчого збору у розмірі 264383,80 гривень, адже, за твердженням позивача, постанова про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2019 року ВП № 60143222, з примусового виконання постанови від 08 червня 2018 року ВП № 56066894, прийнята з порушенням строків на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

3. Позивач указує на те, що про винесення постанови та рештою матеріалів виконавчого провадження № 60143222, йому стало відомо 15 червня 2020 року, в підтвердження чого вчинена відповідна розписка уповноваженою особою на заяві від 27 квітня 2020 року. Таким чином, останнім днем строку звернення до суду, на думку позивача, є 25 червня 2020 року. При цьому, у зв`язку із введенням на території України карантину з метою запобігання коронавірусу процесуальні строки для звернення до суду продовжені, а відтак, на думку позивача, звертаючись до суду з цим позовом 03 липня 2020 року, ним дотримано строк звернення до суду.

4. Черкаський окружний адміністративний суд ухвалою від 21 серпня 2020 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року, позовну заяву залишив без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

5. Ухвалюючи таке рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивач звернувся до суду з цим позовом поза межами встановлених процесуальним законом строків, а наведені нею причини пропуску вказаного строку визнав неповажними.

6. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовано тим, що 02 жовтня 2019 року позивачу було направлено відповідачем оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2019 року ВП № 60143222 за номером поштового відправлення № 133, яке було вручене адресату 11 жовтня 2019 року. Таким чином позивач був обізнаний про прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови 11 жовтня 2019 року та мав можливість своєчасно звернутися до суду з позовом.

ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

7. Представник позивача, вважаючи судові рішення такими, що ухвалені з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.

8. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Така позиція ґрунтується на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій проігнорували доводи позивача та не надали їм належної оцінки, неповно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що є порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування касаційної скарги вказує, що ознайомлення 16 грудня 2019 року позивачем з матеріалами виконавчого провадження № 56066894 жодним чином не може свідчити про пропуск строку звернення до суду, оскільки предметом спору у цій справі є неправомірні дії державного виконавця вчинені в межах виконавчого провадження № 60143222 при прийнятті рішень про відкриття виконавчого провадження, а не стосовно прийняття рішень в межах виконавчого провадження № 56066894.

Стверджує, що не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2019 року, а про порушення своїх прав дізнався лише 15 червня 2020 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 60143222, завдяки чому отримав документи, що надали йому підстави для звернення до суду з цим позовом.

Позивач наголошує, що він ніяким чином не міг дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів із матеріалів ВП № 56066894, оскільки в матеріалах вказаного виконавчого провадження була відсутня, як оскаржувана постанова від 24 вересня 2019 року, так і взагалі будь-які інші відомості про те, що 24 вересня 2019 року було відкрито виконавче провадження № 60143222.

9. Верховний Суд ухвалою від 08 лютого 2020 року відкрив касаційне провадження з підстав, передбачених частиною другою, пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування

10. Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

11. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Частиною третьої цієї ж статті обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

12. За змістом частини першої, другої статті 287 цього Кодексу, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

13. Відповідно до статті 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

14. За змістом пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

ІV. Позиція Верховного Суду

15. Завданням адміністративного судочинства у силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

16. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

17. Згідно з положенням частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку може бути оскаржена, зокрема ухвала суду першої інстанції про залишення позову (заяви) без розгляду, після її перегляду в апеляційному порядку.

18. Таким чином, підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 580/2465/20 слугувало оскарження судового рішення, зазначеного у частині другій статті 328 КАС України та посилання заявника у касаційній скарзі на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

19. За змістом статті 122 КАС України законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

20. Аналіз указаних положень свідчить про те, що залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, та з`ясування причин пропуску цього строку.

21. У справі, що розглядається, позивач стверджує, що про винесення оскаржуваної постанови та рештою матеріалів виконавчого провадження № 60143222, йому стало відомо 15 червня 2020 року, в підтвердження чого вчинена відповідна розписка уповноваженою особою на заяві від 27 квітня 2020 року. При цьому, у зв`язку із введенням на території України карантину з метою запобігання коронавірусу процесуальні строки для звернення до суду продовжені, а відтак, звертаючись до суду з цим позовом 03 липня 2020 року, на думку позивача, ним дотримано десятиденний строк звернення до суду з позовом цієї категорії справ.

22. Судами попередніх інстанцій встановлено, що листом відповідача від 21 лютого 2020 року № 19.25-36/25312 надано позивачу інформацію про 59 виконавчих документів, суму боргу боржника, в якій зазначено виконавче провадження № 60143222, відкрите відповідно до постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 56066894 від 08 червня 2018 року. Вказана відповідь була отримана представником позивача Кармолітом Я. В. 02 березня 2020 року.

23. Таким чином суди дійшли висновку, що позивач, як до 12 березня 2020 року (тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19»), так і з 12 березня 2020 року по 16 березня 2020 року (тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 16 березня 2020 року № 215, яка набрала чинності 17 березня 2020 року, та якою було встановлено більш жорсткі карантинні заходи, зокрема обмеження регулярних та нерегулярних перевезень, зупинення метро та ін.), не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження та звернутись з даним позовом до суду.

24. В аспекті ж дотримання позивачем строку звернення до суду, як суд першої, так і суд апеляційної інстанцій, зазначили, що про наявність оскаржуваної постанови позивач повинен був дізнатися 11 жовтня 2019 року з урахуванням поштового перебігу.

25. Такого висновку суди попередніх інстанцій дійшли з посиланням на таке:

відповідачем надано копії реєстру обліку рекомендованої кореспонденції (а.с. 52-56) з якого вбачається, що 02 жовтня 2019 року позивачу було направлено відповідачем відправлення за номером поштового відправлення № 133;

відповідачем надано роздруківку з Інтернет-порталу ПАТ «Укрпошта», з якої вбачається, що поштове відправлення № 133 вручено адресату 11 жовтня 2019 року.

26. Верховний Суд вважає такі висновки зробленими на підставі опосередкованих доказів і припущень, адже наявні в матеріалах справи копії реєстру вихідної кореспонденції не можуть бути самостійним доказом направлення поштового відправлення у певну дату та, відповідно, отримання такого відправлення адресатом.

27. У свою чергу, реєстр обліку рекомендованої кореспонденції та список згрупованих поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи, не дають можливості ідентифікувати відповідні поштові відправлення та викликають сумнів, адже з листа відповідача від 21 лютого 2020 року № 19.25-36/25312 слідує, що у ПАТ "Первомайський кар`єр "Граніт" налічується 59 виконавчих документів, а тому не можна остаточно стверджувати, що відправлення кореспонденції 02 жовтня 2019 року на адресу позивача за номером 133 є саме оскаржувана постанова від 24 вересня 2019 року ВП № 60143222, оскільки із вказаного списку згрупованих поштових відправлень неможливо встановити, які саме та якого змісту документи направлялись позивачу.

28. Належні та допустимі докази надіслання відповідачем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу позивача в матеріалах справи відсутні.

29. Саме із встановленням судом дати отримання позивачем спірних постанов, тобто часу, з якого позивачу стало відомо про існування спірних постанов, можливо обчислювати строки звернення позивача до суду з даним позовом.

30. Таким чином, як на час відкриття провадження у адміністративній справі, так і на час постановлення оскаржуваної ухвали про залишення позову без розгляду, в матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження дати отримання позивачем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2019 року ВП № 60143222, з примусового виконання постанови від 08 червня 2018 року ВП № 56066894, та про його обізнаність з цією постановою до ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 60143222, що відбулось 15 червня 2020 року відповідно до розписки позивача на заяві про надання матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення.

31. Наведене свідчить, що останнім днем строку звернення до суду є 25 червня 2020 року.

32. Натомість позивач звернувся з цим позовом 03 липня 2020 року.

33. Слід зазначити, що 11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», відповідно до якої установлено з 12 березня до 03 квітня 2020 року на усій території України карантин.

34. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України. Розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3, відповідно до абзацу другого якого строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

35. В подальшому, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (надалі Закон № 731-IX), яким унесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.

36. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

37. Таким чином, законодавець установив обмеження строку, встановленого відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка була чинна з 02 квітня по 16 липня 2020 року).

38. Враховуючи наведене, з метою забезпечення правової визначеності в питанні застосування процесуальних строків та наслідків їх спливу, як одного з елементів принципу верховенства права, Верховний Суд уважає, що позивач 03 липня 2020 року, в межах визначеного процесуальним законодавством строку, а саме в десятиденний термін з моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 60143222 звернувся із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2019 року ВП № 60143222, з примусового виконання постанови від 08 червня 2018 року ВП № 56066894.

39. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

40. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково для продовження розгляду.

41. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

42. В силу частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

43. Оскільки суд першої інстанції постановив судове рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, з порушенням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

V. Судові витрати

44. Оскільки справа направляється на продовження розгляду, питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" - адвоката Кураса Сергія Анатолійовича задовольнити.

2. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі № 580/2465/20 скасувати.

3. Справу № 580/2465/20 направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова