Справа № 161/2742/21
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2742/21
Провадження № 2-а/161/118/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Черняка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2021 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а також відсутність у відповідачів доказів, що підтверджують вчинення позивачем цих правопорушень.

Просить суд скасувати постанову відповідача від 31 січня 2021 року серія ЕАН №3734238.

У письмовому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на вищевикладене, а також відсутність від сторін клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, суд здійснює розгляд у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 31 січня 2021 року о 15 год. 54 хв. у м.Луцьку по пр. Відродження, 44, інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Матюком Миколою Вікторовичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №3734238, в якій встановлено, що ОСОБА_1 31 січня 2021 року о 17 год. 39 хв. у м. Луцьку по пр. Відродження, 44, керував автомобілем ВАЗ, НОМЕР_1 , у якого не працювали стоп сигнали в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 Правил дорожнього руху. Такі дії кваліфіковані поліцейським як вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Вказану постанову позивач отримав на руки безпосередньо в день її винесення, а до суду звернувся 10 лютого 2021 року, тобто з дотриманням десятиденного строку на її оскарження.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач, Управління патрульної поліції у Волинській області, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен був надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Переглянувши наданий відповідачем відеозапис події з нагрудних камер поліцейських, суд дійшов висновку, що на ньому міститься безпосередній доказ порушення позивачем положень п.31.4.3 ПДР, адже автомобіль позивача дійсно у темну пору доби рухався з несправними стоп сигналами, що є недопустим.

Таким чином, на думку суду, відповідач довів суду факт порушення позивачем приписів п.31.4.3 ПДР та вчинення ним порушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Доводи позивача про те, що йому не роз`яснено його права та не відібрані пояснення, спростовується наданим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого видно, що права позивачу були роз`яснені, а сам він надавав усні пояснення стосовно події правопорушення.

Доводи позивача про те, що поліцейський мав скласти протокол про адміністративне правопорушення є помилковими, адже відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Оскільки правопорушення, передбачена ч.1 ст.121 КУпАП розглядається уповноваженими особами Національної поліції, протокол стосовно нього не складається.

Також помилковими є доводи позивача про те, що у постанові не наведені відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, оскільки такі відомості наведені у п.7 оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, суд дійшов висновку, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Постанову інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Матюка Миколи Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31 січня 2021 року серії ЕАН №3734238 залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачем у справі є Управління патрульної поліції у Волинській області, адреса місцезнаходження м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Повне судове рішення складено та підписано 03 березня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк