Справа № 183/4605/20
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 березня 2021 року Справа № 183/4605/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного державного інспектора відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенко Олександра Григоровича, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування приписів та постанов,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного державного інспектора відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенко Олександра Григоровича, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

- визнання протиправними та скасування припису «Про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконується без повідомлення, реєстрації декларації про початок будівельних робіт», які були складені головним державним інспектором відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенко Олександром Григоровичем 22 листопада 2012 року за результатами позапланової перевірки, проведеної в приміщеннях вбудованого приміщення, розташованого в будинку АДРЕСА_1 ;

- визнання протиправною та скасування Постанови Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №1708 від 11 грудня 2012 року;

- визнання протиправною та скасування Постанови Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №1707 від 11 грудня 2012 року;

- визнання протиправною та скасування Постанови Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №1706 від 11 грудня 2012 року;

- визнання протиправною та скасування Постанови Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №1705 від 11 грудня 2012 року;

- визнання протиправною та скасування Постанови Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №1704 від 11 грудня 2012 року.

31.08.2020 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного державного інспектора відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенко Олександра Григоровича, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування приписів та постанов передано за підсудністю на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

29.09.2020 року вказана справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Дєєву М.В.

09.10.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до провадження адміністративну справу №183/4605/20, визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до суду із позовною заявою ОСОБА_1 до Головного державного інспектора відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенко Олександра Григоровича, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування приписів та постанов, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

28.10.2020 року на запит Третього апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було направлено справу №183/4605/20.

04.11.2020 року на виконання вимог ухвали від 09.10.2020 року від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною заявою.

17.12.2020 року ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.08.2020 року у адміністративній справі №183/4605/20 без змін.

25.02.2021 року вказана справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Перевіривши матеріали справи, враховуючи надане позивачем клопотання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 року у справі № 804/101/13-а частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного державного інспектора відділу контролю та державного нагляду інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенка Олександра Григоровича, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнано протиправними та скасовано 5 приписів від 22.11.2012 року без номерів «Про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт», які складені головним державним інспектором відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенком Олександром Григоровичем за результатами позапланової перевірки, проведеної в приміщеннях вбудованого магазину, розташованого в будинку АДРЕСА_1 ; визнано протиправними та скасовано постанови Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 11.12.2012 року за №№1704, 1705, 1706, 1707, 1708; в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.10.2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2016 року залишено без змін.

Тобто, позивач звернулась до суду щодо оскарження рішень відповідачів, які були предметом розгляду справи № 804/101/13-а.

При цьому, позивачем вказано, що підставою для повторного звернення з даною позовною заявою є обставини, яких не було під час розгляду вищевказаної справи, оскільки в рамках цивільної справи та кримінальних проваджень були проведені експертизи, які на думку позивача спростовують висновки покладені в основу постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 року у справі № 804/101/13-а.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 118 Кодексу адміністративно судочинства України (далі - КАС України), процесуальний строк - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. До процесуальних строків відноситься також строк звернення до адміністративного суду.

Отже, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, відповідно до ч.2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Так, судом встановлено, що підставою звернення позивача до суду з даною позовною заявою є висновки судових експертиз, а саме: - висновок судової експертизи від 25.09.2014 року №2383-13 судовий експерт ОСОБА_2 ; - висновок судової експертизи від 25.11.2016 року №1858-16 судові експерти в комісійній експертизі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; - висновок експертного дослідження ОСОБА_4 від 14.02.2018 року №04/18; - висновок судового експерта ОСОБА_2 від 06.03.2018 року №1018-18 у кримінальному провадженні №0004258; - висновок судових експертів за наслідками проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 16.12.2019 року №2632-19, яким була надана оцінка судом в межах цивільної справи №183/2884/13-ц.

В ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 року про залишення позовної заяви без руху було встановлено, що позивач знала про наведені підстави даного позову починаючи з 25.09.2014 року, після проведення вищевказаних експертиз, при цьому до суду звернулась лише 21.08.2020 року (майже через шість років) тобто після спливу десятиденного строку для звернення до суду, встановленого статтею 286 КАС України, при цьому позивачем не вказано поважних причин пропуску такого строку.

Подаючи клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з даною позовною заявою позивач повторно посилається на доводи, які були наведені у попередній заяві, зокрема, на винесення Дніпровським апеляційним судом постанови від 18.03.2020 року та набрання законної сили рішення у справі №183/2884/13-ц, при цьому, суд зазначає, що вказаному доводу була надана оцінка судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху та визнано такі доводи не поважними причинами пропуску встановленого законом десятиденного строку звернення до суду.

Також, позивач вказала, що для того щоб окремо звернутись з вказаним позовом позивач вчиняла всі необхідні дії щодо участі у тих справах, які перебували в провадженні судів і тільки після того, як відповідні справи були розглянуті судами позивач зрозуміла, що скасування у інший спосіб ніж звернення з окремим позовом є неможливим.

При цьому, суд зазначає, що враховуючи, також, вжиття вищевказаних дій та оскарження судових рішень, позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду з даною позовною заявою, оскільки позивач була ознайомлена з відповідним висновком експерта від 25.09.2014 року, який має юридичну силу та є самостійним засобом доказування, так само, як і інші висновки експертиз, які у подальшому проведені у різних провадженнях та на окреме замовлення позивача. Крім того, 11.12.2018 року ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду у справі №804/101/13-а позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 року у справі № 804/101/13-а з огляду на те, що обставини, які стали підставою для звернення до суду ОСОБА_1 із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими.

Таким чином, суд зазначає, що вказані позивачем у клопотанні причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом не є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи, та не є пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, а тому є неповажними.

Суд зазначає, що поважні причини - це обставини, що діють на волю суб`єкта, з яким законодавець пов`язує звільнення цього суб`єкта від виконання покладених на нього обов`язків або від визначених законодавством негативних наслідків його поведінки. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для особи на вчинення цих дій.

Також, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду із позовом, оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, наведені в даному клопотанні, є неповажними.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись ст. 169, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв