Справа № 380/12223/20
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року справа №380/12223/20

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Красневич Ю.Б.,

за участю:

представника позивача Кожушко Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м.Львів, пл.Ген.Григоренка, 3, ) (далі відповідач, ГУ МВС України у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати ГУ МВС України у Львівській області підготувати та подати у Міністерство внутрішніх справ України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та документи, згідно з Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 01.09.2020 він звернувся до ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із зміною групи інвалідності. Вказує, що до заяви були долучені документи, передбачені Порядком №850 від 21.10.2015. Проте, відповідач листом від 29.09.2020 №Л/169/ад/31/01-2020 повідомив про те, що оскільки після первинного огляду медико-соціальної експертної комісії пройшло більше 2 років, а також відсутність у поданих матеріалах необхідного переліку документів, передбаченого пунктом 7 Порядку, законодавчих підстав для підготовки висновку щодо виплати грошової допомоги немає. Позивач вважає, таку відмову відповідача протиправно, а тому звернувся до суду з даним позовом. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 28.12.2020 суддя прийняв справу до провадження та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач 27.01.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідачем встановлено, що ОСОБА_1 не було додано передбачених у п.6 та п.7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850, документів, які необхідні для підготовки висновку. Відповідач зазначає, що позивачем не було подано: акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції та довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Крім цього звертає увагу, що позивач надав виписку до акта огляду МСЕК серії 12-ААБ №330075 від 2019 року, видану Львівським обласним центром медико-соціальної експертизи, яка видана інваліду замість виписки до акта огляду МСЕК, яка надсилається за місцем призначення пенсії чи місцезнаходженням пенсійної справи. З врахуванням наведеного вказує, що подання на адресу ГУ МВС України у Львівській області заяви із неповним пакетом документів унеможливило формування Висновку для скерування до МВС України та стало причиною того, що уповноважені посадові особи ГУ МВС України у Львівській області не підготували висновок щодо виплати грошової допомоги. Просив у задоволені позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

14.09.1998 наказом №466 о/с УМВС України у Львівській області Ляску М.Ф. - начальника відділення по боротьбі з організованою злочинністю в м. Червоноград УМВСУ звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 «б» через хворобу.

Згідно з Свідоцтвом про хворобу від 12.10.1998 №432 позивачу встановлено діагноз захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за сукупністю захворювань визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку.

Згідно з Постановою ВЛК УМВС України у Львівській області від 27.07.2004 змінено формулювання захворювання з одночасним підтвердженням «Так, пов`язано з виконанням службових обов`язків». Ця Постанова була винесена на підставі Висновку службової перевірки від 01.07.20004 по заяві гр. ОСОБА_1 , колишнього працівника УБОЗ УМВСУ у Львівській області щодо отримання ним травми в 1998 році, де було вказано, що 15 червня 1998 року підполковник міліції ОСОБА_1 - начальник Червоноградського відділення по БОЗ УБОЗ УМВСУ у Львівській області отримав тілесне ушкодження, струс головного мозку та забійні рани в потилиці в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки і боротьби із злочинністю.

Первинний статус особи з інвалідністю 3 групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків набуто 04.10.2004 (довідка МСЕК № 137418).

Згідно з довідкою МСЕК № 330075 від 24.10.2019 ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

ОСОБА_1 згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 11.12.2019, виданим Управлінням соціального захисту населення Радехівської РДА, є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Позивач 01.09.2020 звернувся до Голови Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області із заявою (рапортом) про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що згідно з довідкою МСЕК №330075 від 24.10.2019 він являється особою з інвалідністю другої групи внаслідок травми пов`язаної виконанням службових обов`язків.

До заяви (рапорта) подав: довідку МСЕК серії 12 ААБ №330075, постанову ВЛК УМВС України у Львівській області, свідоцтво про хворобу№432, висновок службової перевірки від 01.07.2004, копію паспорта громадянина України та ідентифікаційний код.

29.09.2020 Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області листом №Л-169/ад/31/01-2020 за результатом розгляду вказаної заяви повідомлено ОСОБА_1 про те, що оскільки після первинного огляду медико-соціальної експертної комісії пройшло більше 2 років, а також у зв`язку з відсутністю у поданих матеріалах необхідного переліку документів, передбаченого пунктом 7 Порядку, законодавчих підстав для підготовки висновку щодо виплати грошової допомоги немає.

01.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України із зверненням №ЛЯ-11338761 стосовно призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 2-ої групи інвалідності.

03.11.2020 Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом №Л-20357/15 повідомив ОСОБА_1 про те, що матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності від ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області до МВС України станом на 03.11.2020 не надходили.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на думку позивача зі сторони ГУ МВС України у Львівській області наявна протиправна бездіяльність, якою порушено право на отримання ним одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням 2-ої групи інвалідності, зокрема не надіслано подані ОСОБА_1 документи та висновок до МВС для прийняття рішення, а самостійно прийнято рішення про відсутність документів, а також відсутність законодавчих підстав для підготовки висновку. Позивач, вважаючи у зв`язку з цим свої права порушеними звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виплату одноразової грошової допомоги у разі каліцтва працівника міліції регламентував Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ (далі-Закон №565-ХІІ).

Частиною шостою статті 23 Закону України «Про міліцію» передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

З 07.11.2015 Закон України «Про міліцію» №565-ХІІ втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ (далі - Закон №580-VІІІ).

Абзацом третім пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VІІІ визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Таким чином, норми статті 23 Закону №565-ХІІ мають переживаючу дію, а колишні працівники міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю на підставі цього Закону в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію статті 23 Закону України «Про міліцію» Кабінет Міністрів України 21.10.2015 прийняв постанову № 850, якою затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Згідно з пунктом 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підп.2 п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з п.7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Як слідує з наявних в матеріалах справи доказів, 01.09.2020 позивач звертався до відповідача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги та долучив до такої пакет документів.

Проте, з аналізу вказаної заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 не долучив акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС, а також довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), як це передбачено п.7 Порядку № 850.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 до заяви для підготовки висновку було подано не всі документи, а відтак ним не дотримано п. 7 Порядку №850.

З аналізу встановлених судом обставин та доказів на їх підтвердження, а також з врахуванням положень Порядку №850 суд приходить до висновку, що подання на адресу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області позивачем заяви із неповним пакетом документів, стало причиною того, що уповноважені посадові особи ГУ МВС України у Львівській області не підготували висновок щодо виплати грошової допомоги, для направлення такого до МВС України.

Слід зазначити, що п.8 Порядку №850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку №850 та висновок щодо виплати грошової допомоги. Отже, висновок щодо виплати грошової допомоги формується та подається до МВС України лише за наявності всіх необхідних документів, визначених у пунктах 6 або 7 Порядку №850.

Суд враховує, що відсутність вказаних документів унеможливлює в подальшому прийняття обґрунтованого рішення про виплату чи відмову у виплаті позивачу грошової допомоги.

Таким чином, оскільки ГУ МВС України у Львівській області, як орган державної влади зобов`язаний діяти виключно в межах своєї компетенції та згідно норм чинного законодавства, а саме Порядку №850, суд приходить до висновку про те, що у відповідача не було законних підстав щодо вчинення дій, а саме формування Висновку та направлення такого до МВС України.

З огляду наведене суд вважає, що оскільки відповідач в даному випадку діяв в межах наданих йому повноважень та з дотриманням Порядку №850 то відсутні підстави для зобов`язання відповідача підготувати та подати у Міністерство внутрішніх справ висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та документи, згідно з Порядком №850.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що ГУ МВС України у Львівській області правомірно відмовлено позивачу у складенні висновку та скеруванні заяви разом з долученими до неї документами до МВС України для прийняття рішення щодо виплати грошової допомоги відповідно до Порядку №850. Тому, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 10.03.2021

Суддя Р.І. Кузан