Справа № 480/1086/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року Справа № 480/1086/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1086/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича про зняття арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича (далі - відповідач), третя особа - Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", в якій просить зняти арешт, накладений постановою ВП № 63118055 від 23.09.2020 про арешт коштів боржника винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Юрієм Олександровичем з грошових коштів призначених для виплати заробітної плати працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а також для сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, що підлягають сплаті при виплаті заробітної плати, що містяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» (код банку 334851) Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та АТ «ПУМБ» було укладено договір банківського рахунку, на підставі якого було відкрито рахунок виключно за цільовим призначенням для виплати заробітної плати та прирівняних до неї платежів, про що було повідомлено відповідача. Однак, на рахунок був накладений арешт постановою відповідача у зведеному виконавчому провадженні ВП № 63118055 про накладення арешту на кошти боржника від 23.09.2020. Позивач вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 18, 25 Закону України «Про виконавче провадження», статті 43 Конституції України, ст.ст.95, 115, Кодексу законів про працю України, ст.ст.15, 24 Закону України «Про оплату праці», ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати № 95 від 01.07.1949, ратифікованої Україною 04.08.1961, на нього не може бути накладений арешт, а тому такий арешт має бути знятий.

Ухвалою суду від 12.02.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач, заперечуючи проти позову, подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що дії приватного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника повністю відповідають вимогам чинного законодавства. Крім того, зазначив, що в оскаржуваній постанові вказано про необхідність накладення арешту на всі рахунки боржника крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Таким чином банківська установа при накладенні арешту на рахунок керується положеннями чинного законодавства та відмовляє у накладенні арешту на ті рахунки, накладення арешту на які заборонено законом. Оскільки арешт на рахунок НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ» накладено, а постанова не повернута з підстав законодавчої заборони накладення арешту на рахунок - дії приватного виконавця повністю відповідають вимогам закону.

Також зазначив, що інформація про те, що рахунок НОМЕР_1 відкритий позивачем в АТ «ПУМБ», використовується для виплати заробітної плати найманим працівникам, на момент винесення постанови про накладення арешту не була відома відповідачу. Просив залишити позов без задоволення.

Третя особа у встановлений судом строк пояснень щодо позову до суду не подала.

В судове засідання представники сторін та третьої особи не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача та відповідач подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

Згідно із ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вбачає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» було укладено договір банківського рахунку № 208826560 (а.с. 12-23).

23.06.2020 між тими самими сторонами було укладено додатковий договір № 1 до Договору від 28.09.2018 (а.с. 24) про наступне.

1. У зв`язку із домовленістю Сторін про встановлення особливостей функціонування рахунку Товариства № НОМЕР_2 , доповнити розділ І ПРЕДМЕТ ДОЕОВОРУ п. 1.13 - 1.17. наступного змісту:

« 1.13. Рахунок НОМЕР_1 (далі - Зарплатний рахунок) на весь період його обслуговування використовується для проведення операцій з виплати перерахування заробітної плати працівникам Товариства, обов`язкових податків, внесків ти зборів, які нараховуються та сплачуються при виплаті заробітної тати.

1.14. За згодою Сторін встановлено, що ініціювання переказу коштів з Зарплатного рахунку здійснюється Товариством виключно на цілі передбачені п. 1.13. цього Договору.

1.15. Застосовані до Зарплатного рахунку особливі умови його функціонування є пріоритетними по відношенню до інших положень цього Договору.

1.16. Інші умови Договору поширюють свою дію на обслуговування Зарплатного рахунку в частині, що не суперечить особливим умовам його використання, встановленим п. 1.13. цього Договору.

1.12. До закриття Зарплатного рахунку зміна встановлених п. 1.8. цього Договору особливостей його функціонування не допускається. »

2. Доповнити розділ II «ОБОВЯЗКИ СТОРІН» Договору пунктом 2.2.12.наступного змісту:

«2.2.12. Дотримуватися режиму Зарплатного рахунку, встановленого п. 1.13. цього Договору, а також передбачених Договором обмежень права Клієнта розпоряджатися коштами на Зарплатному рахунку. »

3. Доповнити розділ III «ПРАВА СТОРІН» Договору пунктом 3.1.9.наступного змісту:

«3.1.9. Відмовити Клієнту в здійсненні операцій за Зарплатні м рахунком, у разі порушення Кйєитом п. 2.2.12. цього Договору.»

Тобто зі змісту вищевказаного договору вбачається, що зарплатний рахунок відкритий та функціонує в режимі спеціального використання і лише з однією метою - забезпечення виплати/перерахування заробітної плати працівникам Товариства, обов`язкових податків, внесків та зборів, які нараховуються та сплачуються при виплаті заробітної плати (п. 1.13. Договору, в редакції додаткового договору від 23.06.2020).

Постановою від 23.09.2020 ВП № 63118055 про арешт коштів боржника винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_1 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (а.с. 9-11).

25.01.2021 позивач звернувся до приватного виконавця Савенка Ю.О. з листом № 5, в якому просив зняти арешт із зарплатного рахунку НОМЕР_1 (а.с. 25-27), однак станом на час розгляду даної справи жодних дій по зняттю арешту приватним виконавцем вчинено не було.

Надаючи правову оцінку правовим відносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Приписами частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежені права виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, а саме, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на рахунках із спеціальним режимом використання, кошти на інших рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О. від 23.09.2020 ВП №63118055 про арешт коштів боржника накладено арешт, крім іншого, на рахунок НОМЕР_1 , який був відкритий згідно договору, укладеного 28.09.2018 між ПАТ «СМНВО» та АТ «ПУМБ» та додаткового договору від 23.06.2020.

Вказаний рахунок був відкритий для виплати заробітної плати та прирівняних до неї платежів (а.с.24).

Таким чином, суд визнає, що у зв`язку з накладенням арешту на кошти боржника, позивачу фактично здійснено заборону видаткових операцій за рахунком НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ», з якого має перераховуватись заробітна плата.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За змістом частини першої статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VІІІ державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Згідно з приписами частини першої статті 2, статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата; заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством; заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

За викладених обставин, накладення арешту на рахунок НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ», та призначеного для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та її своєчасне отримання, що призводить до порушення конституційних прав працівників позивача.

Зарплатний рахунок для виплати заробітної плати є рахунком зі спеціальним режимом використання, що прямо передбачено Договором укладеним між Банком та Товариством (п. 1.13. Договору, в редакції додаткового договору від 23.06.2020), а тому приватний виконавець був зобов`язаний його виокремити та не накладати арешт. Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду (Касаційний адміністративний суд) від 17.01.2020 по справі № 340/1018/19 - «рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби».

Частинами четвертою та п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зняття арешту, накладеного постановою ВП № 63118055 від 23.09.2020 про арешт коштів боржника винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Юрієм Олександровичем з грошових коштів призначених для виплати заробітної плати працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а також для сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, що підлягають сплаті при виплаті заробітної плати, що містяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» (код банку 334851) Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича суму судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича, третя особа - Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" про зняття арешту - задовольнити.

Зняти арешт, накладений постановою ВП № 63118055 від 23.09.2020 про арешт коштів боржника, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Юрієм Олександровичем, з грошових коштів призначених для виплати заробітної плати працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а також для сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, що підлягають сплаті при виплаті заробітної плати, що містяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» (код банку 334851) Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича (40004, м. Суми, вул. Металургів, буд. 30, офіс № 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (вул. Горького, 58, м. Суми, Сумська область, 40004, ідентифікаційний код 34013028) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко