Справа № 160/1900/21
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

10 березня 2021 року Справа № 160/1900/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Жукової Є.О., -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 р. було відкрито провадження у справі №160/1900/21, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг загального пенсійного віку - 60 років.
08.09.2020 р. ОСОБА_1 було подано до Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради заяву щодо призначення та виплати останньому тимчасової державної соціальної допомоги відповідно до Порядку призначення державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 р. №1098.
При цьому, на підтвердження наявного трудового стажу до зазначеної заяви було надано трудову книжку НОМЕР_1 , військовий квиток НОМЕР_2 , довідку від 15.07.2020р. №4/448 про проходження служби у рядах Збройних Сил у період часу з 10.05.1979 р. по 08.05.1981р., довідку ВАТ «Дніпрохімремонт» від 20.06.2000 р. №09/232, якою підтверджено факт роботи на вказаному підприємстві з 02.06.1983 р. по 01.07.1988 р. у якості слюсаря по ремонту технологічного обладнання хімічного виробництва основних цехів Дніпродзержинського виробничого об`єднання «Азот».
Так, пунктом 1 Порядку №1098 визначено механізм призначення у період з 1 січня 2018 р. по 31.12.2020 р. тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного ч.1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула право на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті (далі тимчасова допомога), за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати.
Таким чином, зважаючи на положення п.1 Порядку №1098, право на призначення та виплату тимчасової допомоги виникає при таких умовах, як досягнення особою віку 60 років та за наявності не менше як 15 років страхового стажу.
Поивач вважає, що така відмова відповідача у зарахуванні до загального стажу роботи періодів роботи у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №2 тресту «Дніпрохімремонт» м. Дніпродзержинськ з 02.06.1983 р. по 01.07.1991 р. та у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №1 тресту «Дніпрохімремонт» м.Дніпродзержинськ з 01.07.1991 р. по 09.12.1996 р., оскільки у записах про звільнення не візуалізується печатка підприємства, є протиправною та необґрунтованою.
Про розгляд даної справи, відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.
01.03.2021 р., через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністратвиного суду, подав клопотання від 01.03.2021 р. про долучення до матеріалів справи копії електронної пенсійної справи позивача - ОСОБА_1 .
09.03.2021 р. на адресу Дніпропетровського окружного адміністратвиного суду було подано відзив на позовну заяву від 09.03.2021 р., в тексті якого зазначено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 08.09.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про надання інформації відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098 "Про затвердження Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги не процюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату"
За матеріалами відмовної пенсійної справи загальний стаж позивача складає; 6 років 10 місяців 03 дні, при необхідному - 15 років відповідно до положення п.1 Порядку № 1098.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 20.07.1981 р. у спірні періоди позивач з 02.06.1983 р. по 01.07.1991 р. працював у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні№ 1 тресту "Днепрохімремонт" м. Дніпродзержинськ.
01.07.1991 р. -"в связи с ликвидацеей PCM -2 уволен по переводу в РСМУ-1 тресту "Днепрохимремонт"(мовою оригіналу)- (пр. 42-к от 28.06.1991) - печатка підприємства не читається; 01.07.1991 р. - принят по переводу водителем первого класса на участок механизации -(пр. 67-к от 01.07.1991); 01.05.1994 в связи с ликвидацией участка механизации переведен водителем первого класса на участок 4 - (пр. 60-к от 13.05.1994); 01.10.1996 р. в связи с организацией участка механизации переведен водителем 1 класса на участке механизации- (пр. 63-к от 09.10.1996) - печатка підприємства не читається.
Враховуючи вищезазначене, підприємствами порушено норми Інструкції при внесенні записів у трудову книжку позивача.
Тож до стажу не зараховано періоди роботи з 02.06.1983 по 01.07.1991 та з 01.07.1991 по 09.12.1996, оскільки печатка підприємства у трудовій книжці ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 від 20.07.1981 не читається.
На підставі п. 4.2 Порядку № 22-1 Головне управління зобов`язано, при розгляді документів про призначення пенсій, право особи для призначення пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, в тому числі правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.
Отже, як зазначає представник відповідача, з`ясувати стан діяльності вказаного підприємства на теперішній час, який засвідчувало факт звільнення, неможливо.
ОСОБА_1 08.09.2020 р. надав до Головного управління довідку від 20.06.2000 № 09/232 про підтвердження трудового стажу роботи на ВАТ "Дніпрохімремонт" м. Дніпродзержинська у якості слюсаря по ремонту технологічного обладнання хімічного виробництва основних цехів Дніпродзержинського виробничого об`єднання "Азот", яка не відповідає вимогам Постанови КМУ № 920 від 05.07.2006.
Додатково до Головного управління документів про підтвердження трудового стажу у спірні періоди ОСОБА_1 не надавав.
Таким чнном, вимоги позивача щодо зарахування спірних періодів до трудового стажу безпідставні та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Суд розглянув справу відповідно до ст. 263 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ч.2 данної статті.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом Серії НОМЕР_4 , копія якого міститься в матеріалах справи.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_1 звернувся із заявою від 08.09.2020 р. до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо з`ясування питання про не зарахування стажу відповідно трудової книжки.
08.09.2020 р. ОСОБА_1 подано заяву згідно постанови "Про затвердження Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непроцюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату" № 1098 від 27.12.2017 р. До заяви надали трудову книжку НОМЕР_1 та довідку від 15.07.2020 р. № 4/448 про проходження служби у рядах Збройних Сил з 10.05.1979 р. по 08.05.1981 р.
За наданими документами загальний стаж зараховано по 27.12.1999 р., що складає 6 років 10 місяців 3 днів.
До загального стажу роботи не зараховано періоди роботи у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні № 2 тресту "Днепрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 02.06.1983 р. по 01.07.1991 р. та у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні № 1 тресту "Днепрохімремонт" м. Дніпродзержинськ з 01.07.1991 р. по 09.12.1996 р., оскільки у записах про звільнення не візуалізується печатка підприємства.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що факт роботи у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №2 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 02.06.1983 р. по 01.07.1991 р. та у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №1 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 01.07.1991 р. по 09.12.1996 р. підтверджується записами внесеними до трудової книжки Серії НОМЕР_5 , а саме: п. 4 - 11 та п.16.
При цьому, в матеріалах справи міститься довідка від 20.06.2000 р. №09/232 в тексті якої зазначено, далі мовою оригіналу « ОСОБА_2 действительно работал в тресте «Днепрхимремонт» в качестве слесаря по ремонту технологического оборудования химического производства основных цехов Днепродзержинского производственного объединения «Азот»».
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно достатті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Норми матеріального права, в цій справі, суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття Управлінням спірного рішення, що регулюється нормамиКонституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058),Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII(далі - Закон № 1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ ««Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в стаж роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).
Відповідно до пункту 11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.
Згідно п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, (в редакції постанови правління ПФУ від 07 липня 2014 року № 13-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до цього Порядку час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 року зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01 липня 2000 року зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.
Окрім того, суд зазначає, що згідно статті 62 Закону № 1788-XIIта підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженогопостановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Однак, як встановлено судом, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивача.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі викладеного вище, та з метою захисту порушених прав позивача, суд прийшов до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та визнання протиправним рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, оформлене листом від 29.09.2020 р. «Про надання інформації», яким відмовлено у зарахуванні періодів роботи до трудового стажу 6 років 10 місяців 3 дні у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №2 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 02.06.1983 р. по 01.07.1991 р. та у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №1 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 01.07.1991 р. по 09.12.1996 р., та, як наслідок, скасувати останнє.
Таким чином, в порушення вищенаведених норм відповідачем було неправомірно не зараховано до страхового стажу наступні періоди роботи, а саме: період роботи у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №2 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 02.06.1983 р. по 01.07.1991 р. та у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №1 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 01.07.1991 р. по 09.12.1996 р.
З аналізу чинного законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до страхового стажу роботи, відповідні періоди, а саме: період роботи у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №2 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 02.06.1983 р. по 01.07.1991 р. та у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №1 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 01.07.1991 р. по 09.12.1996 р.
Відтак, встановивши та підтвердивши матеріалами справи протиправний характер оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень винесеного без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття зазначених рішень; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, що мають наслідком порушення прав та законних інтересів позивача в публічно-правових відносинах з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, а також встановивши, що в даному випадку мають місце саме дії відповідача, як активна форма поведінки останнього, спрямовані шляхом винесення оскаржуваного рішення та порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд приходить до висновку, що належним та допустимим засобом щодо поновлення порушеного права буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до наявного трудового стажу 6 років 10 місяців 3 дні період роботи у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №2 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 02.06.1983 р. по 01.07.1991 р. та у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №1 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 01.07.1991 р. по 09.12.1996 р.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Як передбачено ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.
Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до наявного трудового стажу 6 років 10 місяців 3 дні період роботи у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №2 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 02.06.1983 р. по 01.07.1991 р. та у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні №1 тресту "Дніпрохімремонт" м.Дніпродзержинськ з 01.07.1991 р. по 09.12.1996 р.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно дост.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова