Справа № 939/402/21
Суддя: Герасименко М. М.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 939/402/21
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Герасименко М.М.,

за участі секретаря судового засідання Рассказової М.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Івахи О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0150/40800/20 від 20 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 01 лютого 2021 року він отримав телефонне повідомлення з банку «Аваль» про те, що Бородянським районним відділом ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № 6388225 накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на його банківських рахунках. З матеріалів вказаного виконавчого провадження, наданих 05 лютого 2021 року представнику позивача для ознайомлення, стало відомо, що 11 грудня 2020 року державним виконавцем Бородянського районного відділу ДВС ЦМУ МЮ ( м. Київ) Кравченею Л.А. відкрито виконавче провадження № 6388225 за результатом розгляду заяви Буковинської митниці ДФС України від 05 червня 2021 року про примусове виконання постанови в справі про порушення митних правил № 0150/40800/20 від 20 березня 2020 року, згідно якої позивача визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 5 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративний штраф в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень. Згідно постанови митниці від 20 березня 2020 року, 30 січня 2020 року на територію п/п «Порубне» м/п «Вадул-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби заїхав вантажний автомобіль марки «DAF» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «TURBO» S HOET» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Під час здійснення митного контролю, згідно інформації яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС Держмитслужби було встановлено, що 20 грудня 2019 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України вантажний автомобіль марки «DAF» державний номер НОМЕР_1 з метою тимчасового ввезення строком, що встановлений митним органом, до 20 днів. Станом на 30 січня 2020 року відсутні відомості про вивезення ОСОБА_1 даного транспортного засобу за межі митної території України. Позивач вважає, що вказана постанова митниці є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Так, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Враховуючи положення ст.ст. 103, 108, 108, 189 Митного кодексу України встановлення строку тимчасового ввезення транспортного засобу органом доходів і зборів в законодавчому порядку визначено не тільки для контролю за перебуванням таких товарів, транспортних засобів, а й має доводитись будь-яким доступним способом перевізнику, який після визначення такого строку і у випадку його порушення може нести відповідальність за ст. 481 Митного кодексу України. Проте відповідачем не було доведено позивачу строк тимчасового ввезення транспортного засобу, яким він керував при в`їзді на територію України. Невиконання органом доходів і зборів свого обов`язку визначити для конкретного перевізника (позивача) строк тимчасового ввезення транспортного засобу стало підставою для складання документів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Позивач вважає, що за таких обставин у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 481 Митного кодексу України. Крім того оскаржувана постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи, оскільки позивач не отримував протокол про порушення митних правил, не був повідомлений про час та місце розгляду вказаної справи, внаслідок чого відповідачем було обмежено право позивача на захист та надання доказів на підтвердження обставин справи. З огляду на викладене, просив скасувати постанову Буковинської митниці ДФС України № 0150/40800/20 від 20 березня 2020 року, а провадження в справі про порушення митних правил закрити.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, оскільки постанову Буковинської митниці Держмитслужби від 20 березня 2020 року винесено з дотриманням вимог чинного законодавства. Так, 30 січня 2020 року на територію п/п «Порубне» м/п «Вадул-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби заїхав вантажний автомобіль марки «DAF» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «TURBO» S HOET» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Під час здійснення митного контролю, згідно інформації яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС Держмитслужби було встановлено, що 20 грудня 2019 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України вантажний автомобіль марки «DAF» державний номер НОМЕР_1 з метою тимчасового ввезення строком, що встановлений митним органом, до 20 днів. Станом на 30 січня 2020 року відсутні відомості про вивезення ОСОБА_1 даного транспортного засобу за межі митної території України. Згідно ст. 108 МК України, під час пропуску 20 грудня 2019 року на митну територію України ОСОБА_1 встановлено строк ввезення вищевказаного транспортного засобу до 20 днів. Враховуючи положення чинного законодавства, провадженням у справі про порушення митних правил № 0150/40800/20 не встановлено, а позивачем не надано доказів, наявності підстав, передбачених ст. 460, ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 МК України, які могли вплинути на порушення строків тимчасового вивезення автомобіля. Щодо порушення відповідачем порядку розгляду справи про порушення митних правил, представник відповідача зазначив, що після отримання відповіді УДМС України в Чернівецькій області (вх.№ 1460/7.2-20-03 від 28 лютого 2020 року) про місце проживання ОСОБА_1 , листом Буковинської митниці Держмитслужби від 28 лютого 2020 року № 7.2-20-04-10/1052 останньому було направлено протокол № 0150/40800/20 від 30 січня 2020 року про порушення митних правил, та повідомлено позивача про те, що розгляд справи призначено на 20 березня 2020 року на 14 годину 00 хвилин в адмінбудинку Буковинської митниці Держмитслужби. Отже, вчинення ОСОБА_1 правопорушення, повністю підтверджується зібраними, в ході здійснення провадження справи про порушення митних правил, документами, а останнього правомірно притягнуто до відповідальності.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Бородянського районного відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Кравченя Л.А. в судове засідання не з`явилася, відповідно до листа просила розглядати справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

20 березня 2020 року в.о. начальника Буковинської митниці Дермитслужби Самушко І.К. було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0150/40800/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 5 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень.

З протоколу про порушення митних правил № 0150/40800/20 від 30 січня 2020 року вбачається, що 30 січня 2020 року на територію п/п «Порубне» м/п «Вадул-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби заїхав вантажний автомобіль марки «DAF» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «TURBO» S HOET» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Під час здійснення митного контролю, згідно інформації яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС Держмитслужби було встановлено, що 20 грудня 2019 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України вантажний автомобіль марки «DAF» державний номер НОМЕР_1 з метою тимчасового ввезення строком, що встановлений митним органом, до 20 днів. Станом на 30 січня 2020 року відсутні відомості про вивезення ОСОБА_1 даного транспортного засобу за межі митної території України. Враховуючи положення статті 108 МК України, під час пропуску 20 грудня 2019 року на митну територію України водію ОСОБА_1 встановлено строк ввезення вищевказаного транспортного засобу до 20 днів. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив строк зворотного вивезення транспортного засобу, ввезеного на митну територію України в режимі тимчасового ввезення до 20 днів, більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб, що має ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 5 ст. 481 Митного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів надісланих відповідачем, строк тимчасового ввезення до 20 днів міститься лише в програмно інформаційному комплексі Держмитслужби за даними «Диспетчер ЗМК та Пасажирського пункту пропуску». Такий строк ОСОБА_1 не доводився, жодні документи з цього приводу відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 103 МК України тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари або транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно ч. 1 ст. 105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у ст. 189 цього Кодексу та в Додатках В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 189 МК України транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту).

Згідно ч. 1, 2 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Отже, вищевикладене свідчить про те, що орган доходів і зборів в кожному конкретному випадку повинен встановити строк тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення і його кінцеву дату та довести такий встановлений строк особі, яка ввозить транспортний засіб, у доступний для неї спосіб, що повинно бути підтверджено доказами, яка після визначення такого строку і у випадку його порушення може нести відповідальність за ст. 481 МК України.

Як встановлено в цій справі, строк тимчасового ввезення транспортного засобу зафіксований лише у відомчому програмному комплексі, доступу до якого ОСОБА_1 не мав. Наведене свідчить про невиконання митним органом обов`язку визначити для конкретного перевізника строк тимчасового ввезення транспортного засобу, що, відповідно, унеможливлює звинувачення ОСОБА_1 у порушенні такого строку.

Отже, аналіз доказів у справі в сукупності з відповідним законодавством дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.481 МК України.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Проте, відповідачем не доведено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 481 МК України, а саме: перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб, оскільки у протоколі та постанові відсутні посилання на докази, які б свідчили, що встановлений у конкретному випадку строк був доведений належним чином до позивача та про такий встановлений строк він був обізнаний.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Суд вважає, що саме невиконання митним органом обов`язку довести для конкретного перевізника строк тимчасового ввезення транспортного засобу, у зазначеному випадку, стало підставою для складання 30 січня 2020 року протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 , а в подальшому 20 березня 2020 року постанови у справі про порушення митних правил № 0150/40800/20, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 5 ст. 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85000 гривень.

Враховуючи вищезазначене, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій та винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 481 МК України, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови Буковинської митниці Держмитслужби № 0150/40800/20 від 20 березня 2020 року та закриття провадження в справі про порушення митних правил підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 72-77, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 103, 105, 108, 481 Митного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Буковинської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0150/40800/20 від 20 березня 2020 року задовольнити.

Скасувати постанову Буковинської митниці Держмитслужби в справі про порушення митних правил за № 0150/40800/20 від 20 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 481 Митного кодексу України.

Провадження у справі про порушення митних правил № 0150/40800/20 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 481 Митного кодексу України закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області.

СуддяМ.Герасименко