Справа № 540/2577/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2577/20
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.,

суддів: Шевчук О.А., Турецька І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач/скаржник), в якому просив:

- скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну несплату єдиного внеску від 15 лютого 2020 року № у загальному розмірі 26032,38 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач наголошував, що дії відповідача не відповідають у повній мірі критерію своєчасності, оскільки рішення про нарахування суми штрафних санкцій (26032,38 грн.) датоване 15 лютого 2020 року за період з 21 січня 2014 року по 31 серпня 2018 року. Разом з тим, сума штрафних санкцій (26032,38 грн.) перевищує суму основного боргу позивача зі сплати ЄСВ (15509,75 грн.), відтак застосування штрафних санкцій, на думку позивача, у такому розмірі порушує принцип розумності та справедливості.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 15 лютого 2020 року №, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за період з 21 січня 2014 року до 21 жовтня 2014 року у сумі 502,26 грн. (штраф у розмірі 10% до 01 січня 2015 року), за період з 21 січня 2015 року до 16 січня 2020 року у сумі 5613,94 грн. (штраф у розмірі 20% з 01 січня 2015 року) та нараховано пеню у сумі 19916,18 грн. (у розмірі 0,1% суми недоїмки) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що застосування до позивача, згідно рішення від 15 лютого 2020 року №, штрафу та пені у розмірі 26032,38 грн., є наслідком тривалого невиконання ОСОБА_1 обов`язків, як платника єдиного внеску, щодо сплати узгоджених зобов`язань.

04 січня 2020 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає про законність та обґрунтованість судового рішення від 04 листопада 2020 року, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 21 червня 2002 року та перебуває на обліку, як платник податків, у т.ч., як платник єдиного внеску в ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 27 червня 2002 року.

Основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 за КВЕД є: 47.89 - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

04 вересня 2018 року, податковим органом сформовано Вимогу №Ф-1190-25 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску відповідно до якої, станом на 31 серпня 2018 року, за ОСОБА_1 рахується податковий борг по єдиному внеску в сумі 15509,75 грн.

Позивачем, зазначена недоїмка по ЄСВ була сплачена 05 вересня 2018 року, що підтверджується квитанціями №0.0..1 на суму 14000,00 грн. та №0.0..1 на суму 1600,00 грн.

15 лютого 2020 року ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято рішення № про застосування штрафних та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до ФОП ОСОБА_1 , а саме: застосовано штраф за період з 21 січня 2014 року до 21 жовтня 2014 року у сумі 502,26 грн. (штраф у розмірі 10% до 01 січня 2015 року), за період з 21 січня 2015 року до 16 січня 2020 року у сумі 5613,94 грн. (штраф у розмірі 20% з 01 січня 2015 року) та нараховано пеню у сумі 19916,18 грн. (у розмірі 0,1% суми недоїмки).

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача не відповідають у повній мірі критерію своєчасності, оскільки рішення про нарахування суми штрафних санкцій датоване 15 лютого 2020 року за період недоїмки, котра мала місце починаючи з 21 січня 2014 року.

При цьому, суд врахував, що сума штрафних санкцій (26032,38 грн.) перевищує суму основного боргу позивача зі сплати ЄСВ (15509,75 грн.), відтак застосування штрафних санкцій, на думку позивача, у такому розмірі порушує принцип розумності та справедливості.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з таких мотивів.

Статтею 16 ПК України визначено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податковому кодексу України (далі-ПК України) контролюючі органи контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Положеннями підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464 (далі-Закон №2464).

Згідно з ч.1ст.4 Закону №2464платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі і ті які обрали спрощену систему оподаткування.

Частина 2 ст.6 Закону №2464 зобов`язує платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 ч.1 ст.4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п.3 ч.1 ст.7 Закону №2464).

Згідно з визначенням, наведеним у пункті 6 ч.1 ст.1 Закону №2464, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч.3 ст.25 Закону №2464).

Пункт 2 ч.11 ст.25 Закону №2464 (в редакції до 01 січня 2015 року) визначає, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

З 01 січня 2015 року, у зв`язку зі змінами даної норми, штраф став складати 20 відсотків своєчасно несплачених сум. Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч.10 ст.25 Закону №2464).

Нарахування пені, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (п.13 ст.25 Закону №2464).

Відповідно до ч.15 ст.25 Закону №2464, рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

З наявної в матеріалах справи Інтегрованої картки платника єдиного соціального внеску (далі-ІКП) вбачається численні порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ст.16 ПК України щодо своєчасної сплати сум ЄСВ за 2014-2018 роки (а.с.32-57).

Доказів спростування наявності численних затримок у сплаті ЄСВ протягом вказаного періоду позивачем до суду не надано.

Більш того, доказів того, що позивач у вказаний період був найманим працівником, його підприємницька діяльність була припинена чи зупинена, ОСОБА_1 також до суду не надав.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про порушення відповідачем принципу розумності та справедливості, з посиланням на те, що сума штрафних санкцій (26032,38 грн.) перевищує суму основного боргу позивача зі сплати ЄСВ (15509,75 грн.), оскільки вказана сума є наслідком тривалого невиконання ОСОБА_1 обов`язків, як платника єдиного внеску, щодо сплати узгоджених зобов`язань.

Разом з тим, колегія суддів вважає спростованими доводи ФОП ОСОБА_1 про протиправність дій відповідача щодо своєчасності винесення оскаржуваного рішення, оскільки відповідно п.13 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20 квітня 2015 року №449 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Вказані обставини залишені поза увагою судом першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб`єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно дост.139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 11.03.2021 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шевчук О.А.