Справа № 695/1038/20
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1038/20

номер провадження 2-а/695/2/21

03 березня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Середи Л.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Оніщенко С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 УПП у м. Київ, ДПП старшого лейтенанта поліції Проценка Євгена Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до поліцейського роти № 1 УПП у м. Київ, ДПП старшого лейтенанта поліції Проценка Євгена Вікторовича (далі - відповідач 1), в якому просить:

- скасувати постанову серія ДП18 №743848 від 09.03.2020 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача штрафу за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова винесена усупереч норм КУпАП, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відповідно до оскаржуваної постанови відсутні докази вчинення позивачем інкримінованого йому порушення Правил дорожнього руху.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі № 695/1038/20 на підставі даного позову.

У подальшому ухвалою від 26.08.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 УПП у м. Київ, ДПП старшого лейтенанта поліції Проценка Євгена Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишено без руху, встановлено позивачу строк на усунення недоліків відповідно до ч. 13 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою від 05.02.2021 продовжено розгляд справи та залучено до участі в адміністративній справі № 695/1038/20, в якості другого відповідача -Департамент патрульної поліції (далі - відповідач 2).

Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позов не надали, про причини неподання відзиву суд не повідомили, тому у відповідності до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання відповідачами відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.

На виконання ухвали суду від 05.02.2021 Департаментом патрульної поліції надано суду завірений належним чином витяг постанови серія ДП18 №743848 від 09.03.2020 з бази АРМОР, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме - перевищення встановлених обмежень швидкості руху, передбаченої знаками 3.29, 3.31, 30.3.

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що 09.03.2020 поліцейським Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Проценком Євгеном Вікторовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП18 № 743848.

Згідно з вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн 00 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач 09.03.2020 о 20 год. 05 хв., у м. Київ, вул. Кільцева, 108, керуючи транспортним засобом - MAN TGS 18.400, д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив вантаж, що виступав за край заднього габаритного ліхтаря більш ніж як на 1 м, та не був позначений відповідно до вимог підпункту з п. 30.3 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи, що оскаржувана постанова винесена протиправно, позивач звернувся до суду з даним позовом.

На виконання ухвали суду від 05.02.2021 Департаментом патрульної поліції надано завірений належним чином витяг постанови серія ДП18 №743848 від 09.03.2020 з бази АРМОР.

Згідно з наданим відповідачем 2 завіреним належним чином витягу постанови серія ДП18 №743848 від 09.03.2020 з бази АРМОР, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки позивач 09.03.2020 о 20 год. 05 хв., у м. Київ, вул. Кільцева дорога, 108, керуючи транспортним засобом - MAN TGS 18.400, д.н.з. НОМЕР_1 вчинив порушення п. 12.9.б Правил дорожнього руху - перевищення водіями транспортних засобів обмежень швидкості руху, передбаченої знаками 3.29, 3.31, 30.3.

Відповідно до наданого завіреного належним чином витягу постанови серія ДП18 №743848 від 09.03.2020 з бази АРМОР на позивача за вказане порушення накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн 00 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначених ч. 1 ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).

Згідно з пп. 12.9.б п. 12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п. 22.4. ПДР України вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту "з" пункту 30.3 цих Правил.

Особливістю справ, у яких поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення правопорушення є те, що інспектор, який приймає рішення щодо накладення адміністративного стягнення є особою, яка безпосередньо виявила правопорушення, була його очевидцем.

Кодексом України про адміністративні правопорушення поліцейському надано повноваження приймати постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення таких видів порушень, які можуть бути виявлені ним шляхом візуального спостереження за дотримання правил дорожнього руху, є очевидними, не потребують обов`язкової фіксації технічними засобами та для з`ясування обставин їх вчинення яких немає практичної необхідності вчиняти додаткові дії.

Вирішення справ, у тому числі в разі прийняття постанови на місці вчинення правопорушення, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні поліцейським всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При вирішенні даного спору суд зауважує, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, надав копію оскаржуваної постанови серія ДП18 №743848 від 09.03.2020, зі змісту якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 22.4 ПДР України.

Водночас, відповідно до наданого стороною відповідача завіреного належним чином витягу постанови серія ДП18 №743848 від 09.03.2020 з бази АРМОР, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пп. 12.9.б п. 12.9 ПДР України.

Відтак, в матеріалах справи наявні дві постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, які складені однією посадовою особою за однією датою, серією та номером, однак за різними фактами та складами правопорушень.

При цьому дата, час та місце складання постанов збігається.

Однак, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (ч. 1 ст. 36 КУпАП).

Частиною першою статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п. 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи підстави та предмет спору, суд приходить до висновку про протиправність винесення двох постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, які складені однією посадовою особою з однією датою, серією та номером, однак за різними фактами та складами правопорушень.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Водночас стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем як порушення п. 22.4 ПДР України, так і порушення пп. 12.9.б. п. 12.9 ПДР України.

За принципом презумпції невинуватості, закріпленим у ст. 62 Конституції України всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Таким чином на підставі викладеного, вище враховуючи, що матеріали справи не містять доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та наявність двох постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, які складені однією посадовою особою з однією датою, серією та номером, однак за різними фактами та складами правопорушень, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення повністю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного право порушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі №543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону №3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IХ прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на 2020 рік у розмірі 2102 грн.

Таким чином, позивачу при зверненні до суду з даним позовом належало сплатити судовий збір у сумі 420 грн 40 коп. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не сплачено, доказів того, що позивач належить до пільгових категорій осіб, що звільняються від сплати судового збору, під час розгляду справи, позивач суду не надав та не назвав.

Відповідач 1, приймаючи оскаржувану постанову в порядку ч.1 ст.122 КУпАП, діяв від імені Департаменту патрульної поліції.

Відтак на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції належить стягнути судовий збір в сумі 420 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 УПП у м. Київ, ДПП старшого лейтенанта поліції Проценка Євгена Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серія ДП18 № 743848 від 09.03.2020, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, ідентифікаційний код 40108646) на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л.В.Середа