Справа № 540/54/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/54/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач), в якому просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо:

- перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 540/1990/20, що набрало законної сили 10.12.2020 р. з обмеженням максимального її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- обрахування доплати по перерахунку пенсії позивача за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 у сумі 190685,59 грн. з урахуванням обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області:

- здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 540/1990/20, що набрало законної сили 10.12.2020 р., без обмежень максимального розміру;

- перерахувати без урахування обмеження максимального розміру пенсії заборговану суму доплати по перерахунку пенсії позивача за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 року.

3. Стягнути з відповідача на користь позивача перераховану без урахування обмеження максимального розміру пенсії заборговану суму доплати по перерахунку пенсії позивача за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У грудні 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області проведено перерахунок пенсії позивача. Однак, під час перерахунку пенсії починаючи з 01.04.2019 року відповідачем застосоване обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Відповідно, зменшилась сума доплати по перерахунку пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2020.

Позивач вважає дії відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром протиправними, оскільки починаючи з 20.12.2016 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 06.01.2021р. провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що ГУ ПФУ в Херсонській області позов не визнає. Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262.

Головним управлінням у грудні 2020 року проведено перерахунок пенсії, розмір якої склав: з 01.01.2018 - 6556,99 грн; з 01.01.2019 - 7928,50 грн; з 05.03.2019 - 9300,00 грн; з 01.04.2019 - 14970,00 грн; з 01.07.2019 - 15640,00 грн; з 01.12.2019 - 16380,00 грн; з 01.07.2020 - 17120,00 грн; з 01.12.2020 - 17690,00 грн.

Виплату пенсії розпочато з січня 2021 року. Враховуючи той факт, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначеної за Законом №2262, не може перевищувати, десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при обрахунку сум пенсії позивача було застосовано таке обмеження, зокрема: з 01.07.2020 - 1712,00 грн * 10 = 17120,00 грн; з 01.12.2020 - 1769,00 грн * 10 = 17690,00 грн.

Сума доплати по перерахунку пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 становить 190685,59 грн.

Відповідач вважає, що при перерахунку пенсії позивача Головним управлінням правомірно застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, зі змісту якого вбачається, що він наполягає на задоволенні позову та звертає увагу на те, що відповідач не згадує Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, яким визнано неконституційними положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. № 2262- XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тобто частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. № 7-рп/2016.

За таких обставин, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774 від 06.12.2016р. зміни до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім того, передбачені статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015р. №911-VIII.

В той же час, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII передбачено, що дія положень Закону України від 08.07.2011р. № 3668 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016р., при цьому з пенсійної справи відомо, що пенсія мені призначена ще у квітні 2014 року.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 23.04.2014р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсію призначено у розмірі 80% грошового забезпечення.

На виконання Постанови КМУ № 103 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення з військової служби, які були підвищені згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704). Основний розмір пенсії обраховано з 70% сум грошового забезпечення.

Підвищення до пенсії після перерахунку склало 4323,52 грн. Виплати здійснюються таким чином: з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. щомісячно 50% від підвищення 2161,76 грн; з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісячно 75% від підвищення 3242,64 грн; з 01.01.2020 р. 100% щомісячно 100% від підвищення: 4323,52 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10.09.2020р. задоволено позов ОСОБА_1 та вирішено: "Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області:

- щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року виходячи із 70% грошового забезпечення замість належних 80%;

- щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати на протязі 2019 року, починаючи з 05 березня 2019 року, 75 відсотків суми підвищення пенсії;

- щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати його пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 15.07.2020 р. № 66 01-3250/07, із обов`язковим урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 80% грошового забезпечення з 01.01.2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року, з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, від 15.07.2020 р. № 66 01-3250/07, із урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у сумі 840,80 грн на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )."

На виконання вказаного судового рішення Головним управлінням у грудні 2020 року проведено перерахунок пенсії, розмір якої склав: з 01.01.2018 - 6556,99 грн; з 01.01.2019 - 7928,50 грн; з 05.03.2019 - 9300,00 грн; з 01.04.2019 - 14970,00 грн; з 01.07.2019 - 15640,00 грн; з 01.12.2019 - 16380,00 грн; з 01.07.2020 - 17120,00 грн; з 01.12.2020 - 17690,00 грн. Виплату пенсії розпочато з січня 2021 року.

Сума доплати по перерахунку пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 становить 190685,59 грн.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються матеріалами справи.

Однак, під час перерахунку пенсії починаючи з 01.04.2019 року відповідачем застосоване обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

10.12.2020р. позивач звернувся до відповідача з листом про перерахунок та виплату заборгованості без обмеження розміру пенсії.

Відповідно до листа від 30.12.2020р. №5260-4974/Л-03/8-2100/20 позивачу фактично відмовлено у задоволенні його вимог. Відмова обґрунтована тим, що підпунктом 1 пункту 10 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII, прийнятим Верховною Радою України 06.12.2016, до частини сьомої статті 43 Закону №2262 було внесено зміни, що набрали чинності з 01.01.2017. Редакція частини сьомої статті 43 Закону №2262, що є чинною з 01.01.2017 по теперішній час, у судовому порядку не оскаржувалася. Так, згідно з частиною сьомою статті 43 Закону №2262:

"Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що порушують його права, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що частину 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень, рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно з пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

З огляду на викладене позивач вважає, що відповідач протиправно обмежив розмір його пенсії з 01.01.2018р.

Разом з тим, суд зауважує, що обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI (далі-Закон №3668-VI).

За правилами статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі-Закон №1788-XII) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).

Норми статті 2 Закону № 3668-VI кореспондуються з положеннями частини третьої статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначені положення Закону № 3668-VI та частини третьої статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 р. № 2246-VIII установлено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1373 грн, з 1 липня - 1435 грн, з 1 грудня - 1497 грн.

Тож, максимальний розмір пенсії становив: з 1 січня 2018 року - 13730 грн, з 1 липня - 14350 грн, з 1 грудня - 14970 грн.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що після проведення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. її розмір становив 6556,99 грн.

З наведеного вбачається, що розмір пенсії позивача у 2018 році не перевищував максимальний розмір пенсії та не був обмежений максимальним розміром.

Відповідно до Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність в становив: з 01.01.2019р. -1497 грн., з 01.07.2019р. - 1564 грн., з 01.12.2019р. - 1638 грн.

Відповідно до положень ст.2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії у 2019р. складав: з 01.01.2019р. -14970 грн., з 01.07.2019р. - 15640 грн., з 01.12.2019р. - 16380 грн.

При цьому, пенсія позивача після перерахунку її розміру склала: з 01.01.2019р. 7928,50 грн., з 05.03.2019р. - 9300,00 грн., з 01.04.2019р. - 14970,00 грн., з 01.07.2019р. - 15640,00 грн., з 01.12.2019р. - 16380 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму у 2020 році становить на одну особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць: з 01.01.2020р. - 1638 грн., з 01.07.2020р. - 1712 грн., з 01.12.2020р. - 1769 грн.

Отже, максимальний розмір пенсії у 2020р. становив: з 01.01.2020р. - 16380 грн., з 01.07.2020р. - 17120 грн., з 01.12.2020р. - 17690 грн.

Як встановлено судом, розмір пенсії позивача у 2020р. становив: з 01.01.2020р. - 16380 грн., з 01.07.2020р. - 17120 грн., з 01.12.2020р. - 17690 грн.

З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 01.04.2019р. внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний, тому лише з 01.04.2019р. розмір пенсії позивача було обмежено максимальним її розміром.

Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми ч.1 ст.2 Закону № 3668, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені положення Закону № 3668 та ч.3 ст.85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про правомірність дій відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача з 01.04.2019р. Що ж стосується періоду з 01.01.2018р. по 01.04.2019р., суд зауважує, що у вказаний період розмір пенсії позивача не перевищував максимальний розмір пенсії, а тому і не був обмежений, тому позовні вимоги у вказаній частині є безпідставними.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо застосування з 01.04.2019 р. обмежень пенсії позивача максимальними розмірами, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 112010201