Справа № 520/14779/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 лютого 2021 року № 520/14779/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Хмелівської Н.М.,

за участю представників: позивача Наумова С.М., відповідача Милейко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопартс-ВМ" (пл. Юрія Кононенка, буд. 7, 3 пов., к. 38, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область, 62416, ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. Короткий зміст позовних вимог:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Автопартс-ВМ", з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2020/001013/2 від 30.04.2020 Слобожанської митниці Державної митної служби України;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807170/2020/00626 від 30.04.2020 Слобожанської митниці Державної митної служби України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.08.2018 між ТОВ "Автопартс-ВМ" (Україна) та «BEST PARTS CORPORATION» (Південна Корея) (продавець) укладений контракт купівлі-продажу №2019ВР-AVP/UA-01 на поставку автозапчастин, за умовами якого Компанія «BEST PARTS CORPORATION» продає, а Позивач купує автозапчастини та інші товари для авто. Найменування, кількість, комплектація та ціни придбаного товару встановлюються Специфікацією, що є невід`ємною частиною Контракту. Умовами Контракту передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах CPT-Odessa, умови оплати та поставки вказуються в рахунку-фактурі до кожного відвантаження, згідно розділу 8 Контракту.

З метою митного оформлення товару Позивачем до Слобожанської митниці ДМСУ було подано електронну митну декларацію (далі - МД) № UA807170/2020/022191 від 29.04.2020 року. Позивачем (декларантом) було заявлено митну вартість за основним (першим) методом визначення митної вартості - за ціною Контракту щодо товарів, які імпортуються. За результатами розгляду Слобожанською митницею Держмитслужби поданих декларантом документів 30.04.2020 прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2020/001013/2, згідно з яким вартість задекларованого товару митний орган визначив за резервним методом, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807170/2020/00626 від 30.04.2020 р.

В рішенні відповідачем зазначено, що джерелом інформації для їх прийняття є наявна в митному органі цінова інформація з врахуванням спрацювання ризику АСАУР за фактами митних оформлень ЄАІС: МД № UА110150/2020/6458 від 23.04.2020. При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС України від 11.09.15 № 689. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним методом) у відповідності до статті 64 Митного кодексу України. Розрахунок митної вартості складає: товар № 1 6,7 дол. США.

1.2. Процесуальні дії суду

Ухвалою суду від 02.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

26.11.2020 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, який долучено до матеріалів справи.

07.12.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, направлена поштою 04.12.2020, яка також долучена до матеріалів справи.

16.12.2020 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які долучено до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 01.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Протокольною ухвалою суду від 01.02.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

1.3. Короткий зміст відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.

Відповідач в наданому до суду відзиві в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що в ході вивчення отриманої від позивача митної декларації UA807170/2020/022191 від 29.04.2020 року виникли сумніви щодо можливого заниження митної вартості товарів. Після аналізу отриманих документів та наявної у митного органу інформації щодо інших поставок було прийнято рішення про складання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807170/2020/00626 від 30.04.2020 та рішення про коригування митної вартості № UA807000/2020/001013/2 від 30.04.2020 року.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що текст рішення відповідача про коригування митної вартості товару не містить відомостей про подібність товарів за поданою заявником через декларанта МД № UА807170/2020/022191 від 29.04.2020 товарам за МД № UA 10150/2020/6758 від 23.04.2020 та про схожість умов поставки. Крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначено докладної інформації та джерел, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Відповідачем не було проведено аналізу тих документів, які надавалися разом з МД № UА807170/2020/022191 від 29.04.2020, а також додаткових документів, які надавалися позивачем згідно зі ст. 55 МКУ. В своєму відзиві відповідач оперує тільки статтями Митного кодексу України, та не наводить жодних доводів того, яку саме інформацію чи документи надав позивач митному органу на підтвердження митної вартості товарів.

В запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що спецпідрозділом митниці було проаналізовано дані щодо митної вартості товарів, які викликали певні сумніви щодо їх заниження. Враховуючі вищезазначене та сумніви в рівні заявленої митної вартості в порівнянні з наявною в митниці ціновою інформацією (рівень цін по ЦБД був доданий до відзиву) за фактами митних оформлень подібних (аналогічних) товарів ЄАІС Держмитслужби, у відповідності до вимог частини 3 статті 53 Митного кодексу України (далі - МКУ) декларанта було повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості товарів. Підстави обрання другорядного (резервного) методу визначення митної вартості зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості. Спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребовування додаткових документів, тому логічно послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів доводить, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунутий, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість.

Представник позивача, Наумов С.М. - у судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача, Милейко К.С. - в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на правомірність прийнятого рішення та доводи, викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

20.08.2018 року між ТОВ "Автопартс-ВМ" (Україна) та «BEST PARTS CORPORATION» (Південна корея) (продавець) укладений контракт купівлі-продажу №2019ВР-AVP/UA-01 на поставку автозапчастин, за умовами якого Компанія «BEST PARTS CORPORATION» продає, а Позивач купує автозапчастини та інші товари для авто.

Найменування, кількість, комплектація та ціни придбаного товару встановлюються Специфікацією, що є невід`ємною частиною Контракту. Умовами Контракту передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах CPT-Odessa, умови оплати та поставки вказуються в рахунку-фактурі до кожного відвантаження, згідно розділу 8 Контракту.

З кожним відвантаженням видається наступник пакет документів:

- комерційний рахунок-фактура з підписом і печаткою в оригіналі, 3 примірника

- пакувальний лист з підписом і печаткою в оригіналі, 3 примітка коносамент (B/L) в копії: 3 примірника.

Всі документи відповідно до міжнародних умов видаються англійською мовою.

Допускається часткове відвантаження і часткова оплата транспортних витрат покупцем.

Ціна зафіксована в доларах США, загальна вартість контракту складає 950000,00 доларів США.

Товари за цим контрактом застраховані Продавцем.

Умови оплати і поставки вказуються у рахунку-фактурі до кожного відвантаження.

Базові умови поставки:

- Передоплата 100%

- поставка товару на протязі 90 днів з моменту оплати.

Продавець надає покупцеві:

- Міжнародну накладну на ім`я вантажоодержувача або протоколу приймання-доставки,

- комерційний рахунок-фактуру і пакувальний лист у 3-х примірниках.

Всі банківські витрати оплачуються наступним чином: витрати банку в країні продавця продавцем, витрати країни покупця - покупцем.

Всі витрати і витрати, пов`язані з постачанням у вигляді податків, зборів і мит в країні Продавця, оплачуються продавцем, в країні покупця - покупцем.

У відповідності із Рахунком-фактурою (інвойсом) - COMMERCIAL INVOICE № ZEN-200225 від 25.02.2020 p. було здійснено поставку товару на загальну суму 144237,60 доларів США.

З метою митного оформлення товару, імпортованого Позивачем на підставі вищезазначеного Контракту, останнім до Слобожанської митниці Держмитслужби було подано електронну митну декларацію (далі - МД) № UA807170/2020/022191 від 29.04.2020 року.

Позивачем (декларантом) було заявлено митну вартість за основним (першим) методом визначення митної вартості - за ціною Контракту щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем разом з вищевказаною ЕМД, особою, уповноваженою ТОВ «Автопартс-ВМ» на декларування товарів, були надані наступні документи, зазначені в графі 44, копії яких долучені до матеріалів справи:

- за кодом «d0271» - пакувальний лист від 25.02.2020 № б/н;

- за кодом « 0380» - рахунок - фактура (інвойс) від 25.02.2020 №ZEN- 200225;

- за кодом «d0705» - коносамент від 10.03.2020 № FORM20030030

- за кодом «d0730» - автотранспортна накладна від 28.04.2020 № 1647;

- за кодом «d0861» - сертифікат про походження товару № К066-20-

0218595 від 23.03.2020;

- за кодом «d3000» - некласифікований комерційний документ прайс-лист продавця - від 01.02.2020 № б/н;

- за кодом «d3001 »- банківський платіжний документ, що стосується товару від 05.02.2020 № 3;

- за кодом «d3001» - банківський платіжний документ, що стосується товару від 19.03.2020 № 9

- за кодом «d4100» - зовнішньо-економічний договір (контракт) купівлі- продажу товарів (крім позначеного кодом 4104) від 01.08.2020 №2019BP-AVP/UA-01;

-за кодом «d9000» - інші некласифіковані документи - технічні дані вантажу - від 29.04.2020.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UА807170/2020/022191 від 29.04.2020 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товару, зокрема, за кодом:

105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів). «Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».

106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів): «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».

В результаті вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених митницями ДМС України раніше, відповідачем було зроблено такі висновки:

- Аналіз цінової бази ЄАІС Держмитслужби показав, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим ніж заявлений;

- Контрагентом за Контрактом №2G19BP-AVP/UA-01 від 01.08.2020, в рамках якого була здійснена поставка товарів, є Компанія «Best Parts Corporation», а виробником товару є Htindai Motor; таким чином Контракт №2G19BP-AVP/UA-01 від 01.08.2020 є непрямими контрактом, тобто укладеним не з виробником товару. Проте договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, та жодних відомостей щодо вартості товарів, наданої саме виробником, до митниці надано не було.

Крім того, відповідач також посилався на той факт, що позивачем під час здійснення митного оформлення не надано переклад та не зроблено верифікацію декларації країни відправлення відповідно до ст. 254 МК України та вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп; а інформація, що міститься в графах декларації країни відправлення № 22926-20-001135Х від 26.02.2020 (експортна декларація), не відповідає інформації в документах, поданих до митного оформлення, а саме номер інвойсу в експортній декларації 8708.99-9000 не відповідає номеру інвойсу, зазначеного у відповідних графах №44 ЕМД №UА807170/2020/022191 від 29.04.2020 ZEN-200225.

Відповідно до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України 30 березня 2020 року Слобожанською митницею ДМСУ розпочато процедуру консультацій з Позивачем шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Так, судом встановлено, що відповідачем надіслане декларанту електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості, перелік витребуваних документів не конкретизований, повідомлення повністю відтворює положення частин 3 та 6 статті 53 Митного кодексу України.

На запит митниці декларантом 30.04.2020 були надані наступні додаткові документи:

1) рахунок-проформа;

2) податкові накладні щодо відпуску українським стороннім організаціям ідентичного товару, ввезеного раніше;

3) висновок експерта щодо вартісних характеристик ДП «Держзовнішінформ» (не враховано митницею для підтвердження митної вартості з причини, що експерт не проводить аналіз кон`юнктури ринку в країні виробника, а лише визначає відповідність ціні постачальника);

4) митна декларація країни відправлення;

5) комерційна пропозиція.

Того ж дня декларантом було надано лист про неможливість надання додаткових документів, крім наданих та прохання прийняти рішення про коригування митної вартості.

За результатом опрацювання митницею додатково наданих документів було встановлено, що ними не спростовуються обґрунтовані сумніви митниці щодо заявленої позивачем митної вартості у зв`язку з наступним.

За результатами проведених консультацій, розгляду поданих декларантом документів 30.04.2020 Слобожанською митницею Держмитслужби прийняті оскаржувані Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807170/2020/00626 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2020/001013/2, згідно з яким вартість задекларованого товару визначена за резервним методом.

Позивачем з урахування положень частини 7 статті 55 МК України було подано митну декларацію UA807170/2020/022433 від 30.04.2020, внаслідок чого Позивачем було сплачено митний платіж згідно з визначеною ним (Позивачем) вартістю, та згодом на рахунку Позивача зарезервовано різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною Позивачем та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, що загалом склала згідно розрахунку 126242,12 грн, з яких 11271,62 грн /донараховане мито, код 020/ + 114970,50 грн /донарахований ПДВ, код 028/, що відображено в графі 47 нарахування платежів митної декларації № U А807170/2020/022433.

В подальшому на підставі митної декларації UA807170/2020/022433 від 30.04.2020 товар було випущено у вільний обіг.

01 липня 2020 року позивачем до Слобожанської митниці ДМСУ в порядку частини 8 статті 55 МК України було подано лист № 01/07-20 про прохання прийняти та розглянути додаткові документи щодо підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються, та скасування Рішення про її коригування.

Так, позивачем було додатково подано до митного органу копії: 1) листа № 22/42 від 06.04.2020 ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» - 1 арк.; 2) податкових накладних з ідентичними товарами, які раніше були реалізовані на території України, а саме: N 29 від 24.01.2020 - 1 арк.; N 30 від 24.01.2020 - 1 арк.

За результатами розгляду поданих Позивачем додаткових документів в порядку статті 55 МКУ Слобожанська митниця Держмитслужби листом № 714-08-2/714-15/13/9258 від 06.07.2020 повідомила, що подані Позивачем додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваного товару, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару, з огляду на що Слобожанською митницею Держмитслужби відмовлено у скасуванні Рішення про коригування митної вартості.

Як вбачається з копії спірного рішення, коригування митної вартості здійснено відповідачем за другорядним методом (резервним методом) відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС Держмитслужби про товари: МД № UА110150/2020/6458 від 23.04.2020. Розрахунок митної вартості складає: товар № 1 6,7 дол. США.

Відповідно до копії зазначеної митної декларації, наданої до матеріалів справи, декларантом було ввезено товар «Частини легкових автомобілів, обладнання для фільтрування палива чи мастил у двигунах внутрішнього згоряння, фільтр масляний: OIL FILTER MOBIS 26300-35505/26300--35503-3000 шт. Торгівельна марка MOBIS. Країна виробництва KR.» на територію України з Південної Кореї, умови поставки з копії декларації встановити не вбачається за можливе. Метод визначення митної вартості по спірному товару № 1 6 (резервний), обраний декларантом.

У спірному рішенні вказано, що вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом, наведено у електронному повідомленні декларанту.

В обґрунтування підстав застосування другорядного методу митним органом в рішенні зазначено, що у відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленому декларанту.

В обґрунтування незастосування попередніх методів визначення митної вартості товару відповідач у рішенні про коригування митної вартості зазначив наступне.

Метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не застосований у зв`язку із невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв`язку з неподанням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст. 53 МК України, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосований у зв`язку із тим, що не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосований у зв`язку із тим, що не надано декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари.

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосований у зв`язку з ненаданням декларантом (відсутністю у розпорядженні митного органу) інформації: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування.

Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв`язку з не наданням декларантом (відсутністю у розпорядженні митного органу) інформації та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів: - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. Релевантні джерела права

Відповідно до частини 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 ст. 50 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 ст. 52 глави 8 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 глави 8 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 ст. 53 МК України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 ст. 54 МК України).

Пунктом 2 частини 4 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

За результатами розгляду поданих позивачем разом з ЕМД №UА807170/2020/022191 від 29.04.2020 документів відповідачем було встановлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.:

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту визначені ст. 57 МК України. Згідно даної статті такими методами є: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.. 2-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 4-5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать Законам України і є сумісними з відповідними приписами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна гуртуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

3.2. Оцінка доводів учасників справи і поданих до суду доказів

Враховуючи вимоги нормативних приписів, які регулюють спірні правовідносини, предмет доказування у даній справі охоплює як підстави незастосування відповідачем методу визначення митної вартості за ціною договору, так і обґрунтованість обрання певного резервного методу та порядок розрахунку митної вартості імпортованого товару.

При цьому у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення митної вартості товару, що ввозиться, саме за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Аналіз наведених норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, обов`язок декларанта подати протягом 10 календарних днів додаткові документи для визначення митної вартості товару виникає за наявності хоча б однієї з таких умов:

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості,

- у документах, зазначених у частині другій ст. 53 МК України, наявні ознаки підробки;

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів,

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Такі сумніви щодо митної вартості товару можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, тощо.

Позивач на підтвердження заявленої митної вартості подав до митного органу такі документи: - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 2019BP-AVP/UA-01 від 01.08.2020; - Рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № ZEN-200225 від 25.02.2020 - Автотранспортну накладну (Road consignment note) №1647 від 28.04.2020 - Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) К 066-20-0218595 від 23.03.2020 - Коносамент (Bill of lading) FORM 20030030 від 10.03.2020 - Пакувальний лист (Packing list) № б /н від 25.02.2020 - Прайс-лист Продавця № б /н від 01.02.2020 - Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 3 від 05.02.2020 - Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 9 від 19.03.2020.

Відповідач фактично в обґрунтування спірного рішення покладає той факт, що відповідно до бази ЄАІС рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим ніж заявлений, та позивачем не надано договорів з третіми особами, з огляду на те, що продавець за контрактом не є виробником товару, та не надано переклад і верифікацію декларації країни походження товару.

Щодо аналізу цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, суд погоджується з посиланнями позивача на той факт, що текст Рішення Відповідача про коригування митної вартості товару не містить відомостей про подібність товарів за поданою заявником через декларанта МД № UА807170/2020/022191 від 29.04.2020р. товарам за МД № UA 10150/2020/6758 від 23.04.2020 та про схожість умов поставки.

Крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, відповідачем ані у рішенні, ані під час розгляду справи судом не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначено докладної інформації та джерел, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195; далі за текстом - Правила № 598) посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні про коригування допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МКУ з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивачем до митного оформлення подавалася декларація країни походження корейською мовою без перекладу та без верифікації.

Відповідач посилається на те, що під час митного оформлення митним органом було встановлено, що номер інвойсу у вказаній митній декларації не відповідає номеру інвойсу доданого до ЕМД №UА807170/2020/022191 від 29.04.2020.

В той же час, з урахуванням відсутності перекладу зазначеної декларації у відповідача на момент прийняття спірних картки та рішення, вказані посилання не можуть прийматися судом до уваги.

Крім того, з наданого до суду перекладу наведеної експортної митної декларації вбачається, що до в ній зазначено номер інвойсу ZEN-200225, а отже посилання відповідача в даній частині так само є безпідставними.

Суд також зазначає, що даний документ має лише додаткове значення, проте в ході його дослідження судом (в тому числі перекладу) встановлено відсутність розбіжностей та підтвердження складових митної вартості, що свідчить про обґрунтованість позиції позивача, викладену у позові.

Відповідно до частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, всупереч вимог частини 2 статті 54 МК України, посилаючись на наявність розбіжностей та ненадання позивачем додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості, фактично керувався виключно спрацюванням профілів ризиків АСАУР щодо можливого заниження митної вартості, які носять рекомендаційний характер, та не здійснив належної перевірки розрахунку митної вартості, здійсненого декларантом, а також не врахував поданих до митного оформлення документів на підтвердження митної вартості товарів, заявленої позивачем у митній декларації.

Суд зазначає, що спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 р. по справі № 805/2713/16-а.

Аналіз наведених норм ст. 53,54 МК України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Судом встановлено, що електронне повідомлення відповідача про необхідність надання додаткових документів, містить перелік документів, який повністю відтворює положення частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

У вказаному повідомленні відповідачем не зазначено, які саме документи, передбачені ст. 53 МК України, повинен надати позивач для підтвердження заявленої митної вартості за поданими до митного оформлення митними деклараціями.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем жодним чином не вказано, які саме з наданих позивачем документів містять неповні відомості та/або розбіжності.

Крім того, митний орган не зазначив, які саме документи, на думку митниці, не містять в собі всіх даних на підтвердження обраного методу визначення митної вартості та які саме документи має подати позивач для підтвердження заявленої митної вартості.

Верховний Суд постанові від 30.10.2018 по справі № 826/25605/15 зазначив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

В ході судового розгляду відповідач не довів неможливості застосування заявленого позивачем методу визначення митної вартості, оскільки не була наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, недостовірних або неповних відомостей, через що не обґрунтовано наявність підстав для витребування додаткових документів.

Посилання відповідача на ненадання угод з третіми особами, з огляду на укладення контракту не з виробником товару, суд також не бере до уваги, оскільки відповідачем не доведено підстав витребування додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Суд зазначає, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що в силу ч.4 ст.54 МК України саме по собі ненадання документів на вимогу митного органу не є підставою для коригування митної вартості, за відсутності обґрунтування митним органом того, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які конкретно документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічну позицію викладено в Постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 826/21860/15.

З огляду на зазначене, застосування відповідачем другорядного (резервного) методу визначення митної вартості не є правомірним.

При цьому суд не бере до уваги як належне обґрунтування заявленого позову посилання позивача на висновок цінової експертизи № 22/42 від 06.04.2020, оскільки даний висновок було зроблено шляхом аналізу ринкового рівня цін на аналогічну продукцію на території України, а не визначення митної вартості товару, які за своєю суттю не є ідентичними.

Суд також не бере до уваги посилання позивача на той факт, що відповідач визначив митну вартість не на окрему одиницю товару, а вартість за кілограм, з огляду на те, що відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Мінфіну від 30.05.2012 №651, графа 41 «Додаткові одиниці виміру» передбачено: «Якщо для зазначеного в графі 33 МД коду товарної підкатегорії УКТ ЗЕД передбачено додаткову одиницю виміру, то в графі зазначаються код цієї одиниці виміру відповідно до класифікатора одиниць вимірювання та обліку, що використовуються в процесу оформлення митних декларацій, через знак «/» - кількість товару в цій одиниці виміру». Графа не заповнюється якщо для товару, заявленого в графі 31 МД, УКТ ЗЕД не передбачено додаткової одиниці виміру або в графі 33 МД зазначається код товару на рівні менше 10 знаків за УКТ ЗЕД».

Враховуючи, що декларант самостійно заповнює декларацію та відповідає за достовірність зазначених даних, судом встановлено, що декларант самостійно не визначив додаткову одиницю виміру в штуках у ЕМД №UА807170/2020/022191 від 29.04.2020, митна вартість яких була відкоригована митницею.

Проте, зазначені вище обставини не впливають на загальний висновок суду щодо оцінки спірного рішення.

3.3. Висновки за результатами розгляду справи

З урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що документи, надані позивачем до митного оформлення, містять належну та достатню інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають достатніх підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. При цьому доводи відповідача на обґрунтування заперечень проти позову фактично зводяться до обґрунтування підстав виникнення сумнівів у заявленій декларантом митній вартості, а не доводять саме підстав відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю відповідно до приписів частини 6 статті 54 МК України.

Відповідно, застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості та розрахунок скоригованої митної вартості суд також визнає необґрунтованим.

Отже, суд приходить до висновку, що у спірному рішенні про визначення митної вартості товару не наведено належних підстав неможливості застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту), не наведено обґрунтованого розрахунку скоригованої митної вартості, що є належною та достатньою підставою для його скасування.

Щодо позовних вимог про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення суд зазначає про таке.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправною та скасування картки відмови.

Відтак, об`єднання цих вимог є належним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням усталеної судової практики.

З огляду на вищевикладене, наявні підстави для скасування рішення про коригування митної вартості UА807000/2020/001013/2 від 30.04.2020 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807170/2020/00626 від 30.04.2020, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2020/001013/2 від 30.04.2020 Слобожанської митниці Державної митної служби України.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807170/2020/00626 від 30.04.2020 Слобожанської митниці Державної митної служби України.

Стягнути зі Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопартс-ВМ" (пл. Юрія Кононенка, буд. 7, 3 пов., к. 38, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область, 62416, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору в розмірі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 коп.).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 березня 2021 року.

Суддя Білова О.В.