Справа № 420/705/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/705/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання відмову протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у листі від 25.09.2020р. № 8739-8857/С-04/8-1500/20 у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої суми пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 30.11.2017 року, що зберігається в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі в розмірі 66313,78 (шістдесят шість тисяч триста тринадцять) гривень 78 копійок, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 серпня 2020 року реєстровий № 524, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О.

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 різницю між виплачено та недоотриманою сумою пенсії ОСОБА_2 в розмірі 52 615 (п`ятдесят дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 78 копійок, яка належить їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 серпня 2020 року реєстровий № 524, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17 серпня 2020 року реєстровий № 524, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О . Загальна сума недоотриманої пенсії складає 66 313,78 грн. Проте, 15.09.2020 року за разовим дорученням № 41/22 їй у поштовому відділення Укрпошти № 11 було виплачено 13 967,87 грн. 17 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виплату недоотриманої суми пенсії у розмірі 52 615,91 грн., яка ввійшла до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17 серпня 2020 року реєстровий № 524, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О. так як законодавством не передбачено часткової виплати недоотриманих сум пенсій. Проте, відповідач листом від 25.09.2020 року № 8739-8857/С-04/8-1500/20 відмовив у виплаті недоотриманої суми при цьому посилаючись на те, що розмір недоотриманої пенсії залежить від дати звернення до Головного управління із свідоцтвом про право на спадщину для її отримання. У зв`язку з тим, що звернення із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 відбулося 07.09.2020 сума недоотриманої пенсії відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону перерахована за період з 06.09.2017 по 30.11.2017(з місяця звернення за отриманням недоотриманої пенсії по місяць смерті ОСОБА_2 ) та склала 13967,87 грн. Позивач зазначає, що розмір недоотриманої пенсії по спадщині за померлого ОСОБА_2 зменшено в залежності від дати звернення до органу Пенсійного фонду з приводу отримання недоотриманої пенсії при наявності оформленого свідоцтва про право на спадщину.. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, та звернувся до суду.

Ухвалою суду від 03.02.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача 09.03.2021 року за (вхід.№11680/20) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що 07.09.2020 позивач звернулася з особистою заявою №5790 до Головного управління для отримання недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину виданого приватним нотаріусом Єлькіною М. О. 17.08.2020, як спадкоємиця ОСОБА_4 . На дату звернення сума недоотриманої пенсії розрахована за період з 06.09.2017 по 30.11.2017 та склала 13 967,87 грн. Зазначена сума виплачена разовим дорученням через відділення поштового зв`язку №65011. Так, відповідач наголошує, що розмір недоотриманої пенсії залежить від дати звернення до Головного управління із Свідоцтвом про право на спадщину для її отримання. У зв`язку з тим, що позивач звернулася до Головного управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 сума недоотриманої пенсії відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону перерахована за період з 06.09.2017 по 30.11.2017 (з місяця звернення за отриманням недоотриманої пенсії по місяць смерті ОСОБА_2 ), та склала 13 967, 87 грн.

09.03.2021р. до суду надійшла від позивача відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин викладених у відзиві та наполягав на задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Громадянин ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 866.

ОСОБА_4 визнана спадкоємцем ОСОБА_2 за законом до спадщини якого ввійшла сума недоотриманої пенсії у розмірі 66313,74 грн., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 25 вересня 2018 року реєстровий № 698, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О.

Недоотриману суму пенсії ОСОБА_2 у розмірі 66313,74 грн. ОСОБА_4 не отримувала.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 899.

Після смерті ОСОБА_4 , до складу спадщини за законом, спадкоємиці ОСОБА_1 увійшла сума пенсії, недоотримана ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 30.11.2017 року, що зберігається в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі в розмірі 66313,78 (шістдесят шість тисяч триста тринадцять) гривень 78 копійок, з належними відсотками, доплатами, компенсаціями та індексаціями, відповідно до довідки виданої Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі за № 2375/06 від 26 червня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17 серпня 2020 року реєстровий № 524, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О. .

Як зазначає відповідач та не спростовується позивачем, 08.08.2018 №197/02-14 до Головного управління надійшов запит приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єлькіної Марини Олексіївни від 18.05.2018 №50/02-14, щодо наявності недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 , для виплати визнаному спадкоємцю ОСОБА_4 .

Розрахована сума недоотриманої пенсії на дату формування довідки за період з 01.03.2016 по 30.11.2017 склала 66313,78 грн. Спадкоємець з заявою на отримання недоодержаної пенсії до Головного управління не звернувся.

22.04.2020 до Головного управління надійшов запит приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єлькіної Марини Олексіївни №61/02-14 для оформлення Свідоцтва про право на спадщину на іншу особу у зв`язку з тим що спадкоємець, ОСОБА_4 , на яку оформлено Свідоцтво про право на спадщину, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а/з 866 від 24.12.2019.

Головним управлінням розрахована сума недоотриманої пенсії на дату формування довідки за період з 21.04.2017 по 30.11.2017, яка склала 27 165, 67грн.

08 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17 серпня 2020 року реєстровий № 524, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О . Загальна сума недоотриманої пенсії складає 66 313,78 грн. (шістдесят шість тисяч триста тринадцять грн. 78 коп.)

15.09.2020 року відповідно до талону до разового дорученням № 41/22 ОСОБА_1 у поштовому відділення Укрпошти № 11 було виплачено 13 967,87 грн.

17 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виплату недоотриманої суми пенсії у розмірі 52 615,91 грн., яка ввійшла до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17 серпня 2020 року реєстровий № 524, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О. так як законодавством не передбачено часткової виплати недоотриманих сум пенсій.

Проте, відповідач листом від 25.09.2020 року № 8739-8857/С-04/8-1500/20 відмовив у виплаті недоотриманої суми при цьому посилаючись на те, що розмір недоотриманої пенсії залежить від дати звернення до Головного управління із свідоцтвом про право на спадщину для її отримання. У зв`язку з тим, що звернення із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 відбулося 07.09.2020 сума недоотриманої пенсії відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону перерахована за період з 06.09.2017 по 30.11.2017(з місяця звернення за отриманням недоотриманої пенсії по місяць смерті ОСОБА_2 ) та склала 13967,87 грн.

Не погоджуючись із зазначеною відповіддю, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та встановлені судом факти та обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи ні.

Частиною 2 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що члени сім`ї, зазначені в частині 1 цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно із частиною 3 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Так, Цивільним кодексом України регулюються правовідносини у сфері спадкування.

Відповідно до частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною 1 статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Аналізуючи зазначені положення законодавства суд вважає, що у даних спірних правовідносинах застосуванню підлягає саме стаття 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як така, що регулює правовідносини, які виникли після смерті пенсіонера та після визнання певної суми недоотриманої пенсії спадщиною.

Натомість, стаття 46 зазначеного Закону подібних вказівок не містить та, на думку суду, призначена для реалізації саме особою, яка безпосередньо отримує пенсію. Також положення зазначеної статті застосовуються лише у випадку встановлення власної вини пенсіонера, що полягає у недоотриманні пенсії. Втім, наявність або відсутність вини не може бути інкримінованою лише за судженням установи Пенсійного фонду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 07.03.2019р. в справі №617/7748/12 висловив правову позицію, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Таким чином, враховуючи положення статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які підлягають застосуванню в контексті даної справи, суд вважає за можливе визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у листі від 25.09.2020 № 8739-8857/С-04/8-1500/20 у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої суми пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 30.11.2017 року, що зберігається в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі в розмірі 66313,78 (шістдесят шість тисяч триста тринадцять) гривень 78 копійок, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 серпня 2020 року реєстровий № 524, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О..

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 30.11.2017 склала 66 313,78 грн., позивачу виплачено 13 967,87 грн. відповідно до талону до разового дорученням № 41/22, таким чином різниця недоотриманої позивачем пенсії становить 52345,91грн. (66313,78грн. - 13967,87грн. = 52345,91грн.).

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 різницю між виплачено та недоотриманою сумою пенсії ОСОБА_2 в розмірі 52345,91грн., яка належить їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 серпня 2020 року реєстровий № 524, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О..

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 246, 255, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ) про визнання відмову протиправною,- задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ) у листі від 25.09.2020 № 8739-8857/С-04/8-1500/20 у виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) недоотриманої суми пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 30.11.2017 року, що зберігається в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі в розмірі 66313,78 (шістдесят шість тисяч триста тринадцять) гривень 78 копійок, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 серпня 2020 року реєстровий № 524, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) різницю між виплаченою та недоотриманою сумою пенсії ОСОБА_2 в розмірі 52345,91грн., яка належить їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 серпня 2020 року реєстровий № 524, посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,буд.83, м.Одеса, 65012, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір на загальну суму 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.