Справа № 380/10393/20
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року справа № 380/10393/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Липитчук Я.І.,

за участю:

представник позивача Кріль О.М.,

представники відповідача Павліш О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Львівський лікеро-горілчаний завод" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

приватне акціонерне товариство "Львівський лікеро-горілчаний завод" (далі ПрАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод") звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.11.2020 № .

Ухвалою від 23.11.2020 суддя відкрила провадження у справі та призначила справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 17.12.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у період з 08.10.2020 по 16.10.2020 посадовими особами ДПС проведена перевірка ПрАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод" з питань додержання суб`єктом господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, за наслідками якої складено акт (довідка) № 13/09.01/30822837. Звертає увагу, що алкогольні напої, які знаходились на складі готової продукції ПрАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод" без марок акцизного податку згідно з додатком № 1 від 08.1.2020 до акту перевірки є продукцією, яка вироблена для відвантаження до магазинів безмитної торгівлі, а тому на підставі п. 226.10 Податкового кодексу України маркуванню такі напої не підлягають. Вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідачем прийнято безпідставно, тому просить суд його скасувати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 16.12.2020 вх. № 67942, у якому зазначає, що під час фактичної перевірки господарської одиниці, що розташована за адресою: м. Львів, вул. М. Кордуби, 2 та належить суб`єкту господарювання - ПрАТ Львівський лікеро-горілчаний завод проведено інвентаризацію марок акцизного податку, готової продукції, спирту та водно-спиртової суміші станом на 08.10.2020. Перевіркою встановлено порушення вимог п. 26.6 ст. 226 Податкового кодексу України, абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 481), а саме: зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку згідно додатку № 1 від 08.10.2020 до акту перевірки. Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.11.2020 № , яким на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 302730,24 грн. Вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення винесено правомірно і підстав для його скасування немає.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ГУ ДПС у Львівській області проведено перевірку господарської одиниці, що розташована за адресою: м. Львів, вул. М. Кордуби, 2 та належить суб`єкту господарювання ПрАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод", про що 08.10.2020 складено акт (довідка) № 13/32/09.01/30822837 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (далі акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення вимог п. 26.6 ст. 226 ПК України, абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481 (із змінами та доповненнями, а саме: зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку згідно додатку № 1 від 08.10.2020 до акту перевірки.

За результатами перевірки та на підставі складеного акта, відповідачем 05.11.2020 прийнято податкове повідомлення-рішення № за порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР та застосовано штрафну санкцію за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України № 481 в сумі 302 730,24 грн.

Не погодившись із винесеним податковими повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до абзацу 4 частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Стаття 226 ПК України регулює відносини, пов`язані з виготовленням, зберіганням, продажем марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Згідно п. 226.2 ст.226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Пунктом 226.1 статті 226 ПК України визначено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Пункт 226.3 статті 226 ПК України передбачає, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 226.6-226.7 статті 226 Податкового кодексу України визначено, що маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

Згідно з пунктом 226.10 статті 226 ПК України не підлягають маркуванню:

алкогольні напої і тютюнові вироби, які постачаються для реалізації магазинам безмитної торгівлі безпосередньо вітчизняними виробниками такої продукції за прямими договорами, укладеними між вітчизняними виробниками алкогольних напоїв і тютюнових виробів і власниками магазинів безмитної торгівлі. При цьому переміщення алкогольних напоїв і тютюнових виробів, що спрямовуються виробниками до магазинів безмитної торгівлі, здійснюється під митним контролем із застосуванням заходів гарантування доставки;

алкогольні напої і тютюнові вироби, які ввозяться в Україну і розміщуються у митному режимі магазину безмитної торгівлі;

еталонні (моніторингові) чи тестові зразки тютюнових виробів, які не призначені для продажу вроздріб і ввозяться на митну територію України акредитованими державними випробувальними лабораторіями та/або суб`єктами господарювання, які мають ліцензії на право виробництва відповідної продукції, для проведення досліджень чи випробувань (калібрування лабораторного обладнання, проведення дегустацій, вивчення фізико-хімічних показників, дизайну).

Суд встановив, що між ПрАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод" (продавець) та Українсько-німецьким спільним підприємством "Львів-Трейдінг" (покупець) укладено контракт від 11.05.2008 № 037/7-90, відповідно до п. 1.1 якого даний контракт є угодою купівлі-продажу, згідно з якою продавець продає, а покупець купує продукцію, а саме лікеро-горілчані вироби в кількості і по цінах, що вказані в Специфікаціях до даного контракту, для реалізації в магазинах безмитної торгівлі, відповідно до умов даного контракту.

Також, між ПрАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод" (продавець) та ТОВ "Флемінго дьюті фрі Україна" (покупець) укладено договір купівлі-продажу від 24.05.2013 № 2013 згідно з п. 1.1 якого продавець продає, а покупець купує лікеро-горілчані вироби під торговими марками ПрАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод", призначені для їх подальшого продажу на території магазину безмитної торгівлі.

На виконання замовлення відповідно до заявки Українсько-німецького спільного підприємства "Львів-Трейдінг" від 17.09.2020 для продажу в магазинах безмитної торгівлі відповідно до укладеного між ПрАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод" та СП "Львів-Трейдінг" контракту від 22.05.2008 № 037/7-90, завод виготовив: горілку Львівська Ювілейна 0,75 л. 40% - 36 пл.; бальзам Дністер 0,5 л. 40% - 120 пл.; лікер Шоколадний 0,5 л. 30% -120 пл.

На виконання замовлення ТОВ "Флемінго дьюті фрі Україна" для продажу в магазинах безмитної торгівлі відповідно до укладеного між ПрАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод" та ТОВ "Флемінго дьюті фрі Україна" договору купівлі- продажу № 2013 від 24.05.2013, завод виготовив: горілку Вожак класичний 0,70 л 40%; горілку Давня Легенда 0,5 л. 40%; горілку Золото Карпат 0,75 л 40 %, горілку Лемберг 0,5 л 40%; Горілка Львівська медова з перцем 0,1 л 40 %; Львівська горілка шляхетна 0,7 л 40 %; лікер Старий ринок 0, 2 л 45 %; лікер Старий ринок 0, 5 л 45 %.

Таким чином, алкогольні напої, які знаходилися на складі готової продукції ПрАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод" без марок акцизного податку згідно з додатком № 1 від 08.10.2020 до акту перевірки є продукцією, яка вироблена для відвантаження до магазинів безмитної торгівлі, а тому на підставі п. 226.10 ст. 226 ПК України маркуванню такі напої не підлягають.

Суд також зазначає, що під час перевірки працівниками підприємства у присутності представників контролюючого органу було проведено інвентаризацію спирту, водно- спиртових розчинів та готової продукції в місцях зберігання.

При цьому, жодних розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та фактичною наявністю підакцизних товарів у місцях їх зберігання не встановлено.

Окрім цього, на час проведення перевірки ПрАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод" не здійснювало транспортування відповідних алкогольних напої, вказані напої перебували на складі готової продукції для відправлення у магазини безмитної торгівлі.

Суд встановив, що всі алкогольні напої, що виробляє підприємство, розміщуються на складі готової продукції, який призначений саме для цього і є місцем зберігання, внесеним до Єдиного державного реєстру згідно довідки серії АП № 185530.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено, що оскаржене податкове повідомлення - рішення від 05.11.2020 № було прийнято законно та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх фактичних обставин.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов приватного акціонерного товариства "Львівський лікеро-горілчаний завод" (вул. М. Кордуби, 2, м. Львів, 79024, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003 ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 05.11.2020 № .

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь приватного акціонерного товариства "Львівський лікеро-горілчаний завод" 4540,95 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складений 10.03.2021.

Суддя Кедик М.В.