Справа № 442/1827/21
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/1827/21
Провадження № 2-а/442/15/2021
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"10" березня 2021 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції інспектора СРПП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Присяжнюка Дмитра Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

09.03.2021 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Присяжнюка Д.О. та скасувати винесену ним постанову серія ГАБ №717053 про накладення на неї, ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. за порушення ч.2 ст.44-3 КУпАП, а провадження у справі закрити. Водночас, ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови, вказуючи на поважність причин пропуску те, що постанову вона отримала лише 28.02.2021, поштою.

Строки звернення до суду визначені ст.122 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За змістом ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідності до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, №22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ "Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

У рішенні від 13.09.2006 по справі №6-26370кс04 та постанові від 30.09.2015 по справі №21-2231а15 Верховний Суд України зазначив, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку. Суд повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити "визнати поважними причини пропуску процесуальних строків".

Відповідно, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З урахуванням положень ст.ст. 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Оскаржувана постанова, яка долучена до матеріалів справи є нечитабельною з такої лише видно, що її було направлено рекомендованим листом за вих. №3343 від 23.02.2021, а з тексту позовної заяви вбачається, що така була складена 22.02.2021 і таку було запропоновано підписати позивачу, однак вона відмовилась.

У відповідності до ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Відтак, суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про наявність такої постанови, вчасно її не отримала (за власним розсудом), а доказів отримання такої постанови саме 28.02.2021 не надала.

Крім того, суд звертає увагу, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати.

Відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Отже, належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адмінстягнення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу. Дану позицію висловив Верховний Суд (КАС) у справі № 742/2298/17 від 17.09.2020.

Згідно ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Беручи до уваги викладене, позивачу слід роз`яснити, що він вправі подати клопотання про заміну первісного відповідача належним.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, з наданням позивачеві строку 5 днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених недоліків поданої заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.169 КАС України, -

постановив:

Позовну заявуОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції інспектора СРПП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Присяжнюка Дмитра Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в п`ятиденний термін з дня отримання копії ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хомик А.П.