Справа № 755/19655/20
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/755/14/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 13.12.20 р. серії ЕАН № 3550466 про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: скасувати постанову від 13.12.20 р. серії ЕАН № 3550466 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.12.2020 р. він рухався на автомобілі марки Пежо д/н НОМЕР_1 по бульвару І. Шамо в м. Києві. Здійснюючи поворот на регульованому перехресті з бульвару І. Шамо на вулицю Ентузіастів позивач був зупинений нарядом патрульної поліції та відносно нього було складено відповідну постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене п. 8.7.3.е та ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки згідно з розташуванням регульованого перехрестя, бульвару І. Шамо та вулиці Ентузіастів, на світлофорі при виїзді з бульвару І. Шамо горіло зелене світло і в цей же час на світлофорі по ліву сторону вулиці Ентузіастів горіло червоне світло. При такому розташуванні світлофорів на регульованому перехресті, транспортний засіб з`їжджаючи з бульвару І. Шамо на зелене світло світлофора в ліву сторону на вулицю Ентузіастів вимушений продовжити рух вже на червоне світло по вулиці Ентузіастів. В силу вимог п. 16.8 Правил дорожнього руху, така ситуація не є порушенням. Посилання позивача на вказане положення правил дорожнього руху патрульним інспектором поліції було проігнороване.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року було відкрито провадження у цій справі, яку призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та призначено судове засідання на 04 березня 2021 року, відповідачу роз`яснено процесуальне право не пізніше дати розгляду справи надати відзив на позовну заяву.

Копію вказаної ухвали суду в електронному вигляді було доставлено відповідачу на офіційну електронну пошту та доставлено до електронної скриньки 24.02.2021 р. Відповідним правом на подання відзиву відповідач не скористався

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є правовим актом індивідуальної дії.

Як убачається з матеріалів справи, 13 грудня 2020 року інспектором сержантом поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Власюк О.П. відносно позивача було складено постанову серії ЕАН № 3550466 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно із якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Зі змісту вказаної постанови убачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 301 реєстраційний номер НОМЕР_113 .12.2020 о 12:34:24, м. Київ, вул. Ентузіастів, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е. ПДР - порушення проїзду на заборонний червоний сигнал або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забор. рух.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.1 Розділу 8 цих Правил регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.7.3.е) Розділу 8 цих Правил сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Разом з тим, в місцях, де рух регулюється світлофором наноситься лінія горизонтальної дорожньої розмітки 1.12 (стоп - лінія), для зосередження додаткової уваги водіїв, які повинні зупинитись.

Згідно з п. 8.10 Розділу 8 цих Правил, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, виклавши її по справі №760/2846/17 від 14.03.2018.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАСУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтовуючи вимоги позову, позивач посилається на приписи п. 16.8 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Із доданих до позовної заяви фотографій місцевості, убачається, що на проїзній частині по вулиці Ентузіастів, куди позивач здійснив рух ліворуч, повертаючи з бульвару І. Шамо, перед світлофором наявна дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) та наявний пішохідних перехід, який регулюється сигналом світлофору.

За вказаних обставин суд доходить висновку про помилковість висновків позивача про правомірність його руху на червоний сигнал світлофора, оскільки це суперечить викладеним вище приписам Правил дорожнього руху, що у свою чергу свідчить про правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.7.3.е) Правил дорожнього руху.

За таких обставин, суд вважає, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху доведено належними доказами, крім того, сам позивач у позовній заяві визнав факт руху не червоний сигнал світлофора.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що інспектор сержант поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Власюк О.П. при складанні відносно позивача постанови від 13.12.2020 р. серії ЕАН № 3550466 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, діяла виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на відмову у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 251, 276, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, Правилами дорожнього руху України, ст.ст. 5, 19, 20, 72, 77, 90, 241, 242, 243, 244, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (м. Київ вул. Ф.Ернста, 3) про скасування постанови від 13.12.20 р. серії ЕАН № 3550466 про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу Адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: