Справа № 200/67/21-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 р. Справа№200/67/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бєломєстнова О.Ю.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

04.01.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22), у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 суми пенсії за період з 01.04.2018 року по 31.01.2019 року в розмірі 17607,00 грн.;

- стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 суми пенсії за період з 01.04.2018 року по 31.01.2019 року в розмірі 17607,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває на обліку в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 01.01.2015 року та отримує пенсію за віком. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.07.2018 року у справі № 805/4604/18-а зобов`язано відповідача поновити нарахування та виплату їй пенсії починаючи з 01.04.2018 року. Згідно довідки відповідача від 19.11.2020 року, у період з 01.04.2018 року по 31.01.2019 року у розмірі 17607,00 грн. їй пенсія нараховувалась, але не виплачувалась з невідомих причин. Наведене стало підставою її звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

27.01.2021 року відповідачем засобами електронного зв`язку суду був наданий відзив на адміністративний позов з якого вбачається, що позивач перебуває на обліку в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.07.2018 року у справі № 805/4604/18-а зобов`язано відповідача поновити нарахування та виплату їй пенсії починаючи з 01.04.2018 року. Рішенням № 37 від 08.10.2018 року ОСОБА_1 було поновлено виплату пенсії з 01.04.2018 року. З лютого 2019 року пенсія позивачу виплачується щомісяця на рахунок, відкритий в АТ Ощадбанк. Зазначає, що вказане рішення суду виконано, виходячи з діючої нормативно-правової бази в повному обсязі та в межах закріплених повноважень. Також вказує на різне правове регулювання стягнення коштів з територіального органу Пенсійного фонду України та державного бюджету, перебирання функцій відповідача у разі стягнення судом конкретної суми пенсії.

У зв`язку з наведеним просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами документи суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідач Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого згідно вимог чинного законодавства, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що позивач як отримувач пенсії перебуває на обліку у відповідача.

Листом від 16.11.2020 року відповідач повідомив позивача, що Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 20.07.2018 року по справі № 805/4604/18-а зобов`язав Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії починаючи з 01 квітня 2018 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 27.09.2018 року. На виконання вищезазначеного рішення суду, рішенням № 37 від 08.10.2018 року, ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01.04.2018 року. З лютого 2019 року пенсія щомісяця сплачується на рахунок ОСОБА_1 Сума пенсії, яка не виплачена за період з 01.04.2018 року по 31.01.20019 року, обліковується в управлінні та буде виплачена після відповідного фінансування.

Як вбачається з наданої відповідачем довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, розмір нарахованої, але не виплаченої пенсії позивача за період з 01.04.2018 року по 31.01.2019 року складає 17607,00 грн.

Таким чином, спірним питанням є бездіяльність відповідача саме стосовно не виплати позивачу нарахованої за період з 01.04.2018 року по 31.01.2019 року на підставі рішення суду пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 статті 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 вказаного Закону, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.07.2018 року у справі № 805/4604/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2018 року;

зобов`язано Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 квітня 2018 року.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Нарахована позивачеві пенсія не отримана без вини з його боку, а тому вважається такою, що не отримана з вини відповідача. Адже щодо пенсійного забезпечення тільки відповідач знаходиться у безпосередніх правовідносинах з позивачем. Бездіяльність інших органів державної влади у бюджетних відносинах між собою не може оцінюватися у спорі щодо невиплати позивачеві заборгованості з пенсії через їх знеособлені дії при фінансуванні Пенсійного Фонду України. Правові наслідки для позивача має саме бездіяльність органу Пенсійного фонду України, який є кінцевим представником держави у відносинах щодо виплати особі коштів, необхідних для забезпечення мінімально встановленого законом рівня життя.

Реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням бюджетних коштів, і яке ґрунтується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від наявності бюджетних асигнувань.

Європейський суд з прав людини зазначив, що в контексті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «майно» охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (п.74 рішення від 02.03.2005 у справі «VonMaltzanandOthers v. Germany»). Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Таким чином, ст.1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань».

Держава в особі відповідача обмежила позивача у праві власності на його актив (нараховану пенсію) без законних підстав для цього та відповідної легітимної мети. Відсутність фінансування або інші особливості бюджетного законодавства не впливають на вказаний висновок, оскільки закон не звільняє з таких підстав відповідача від покладених на нього обов`язків. Фінансове забезпечення виплат позивачеві знаходиться у сфері відповідальності держави та не може виправдовувати обмеження права власності особи.

Судом встановлено, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу заборгованість з пенсії з 01.04.2018 року по 31.01.2019 року у загальній сумі 17607,00 грн.

Надаючи правову оцінку обраному позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Рішенням адміністративного суду щодо позивача право на нарахування належної йому пенсії захищено - нарахування пенсії відбулося. Але подальша бездіяльність відповідача та порушення трансформованого внаслідок нарахування права позивача на отримання пенсії вимагає іншого способу захисту.

Тому достатнім, необхідним та ефективним способом захисту є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати позивачу нарахованої пенсії за період з 01.04.2018 року по 31.01.2019 року та стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої, але не виплаченої пенсії в розмірі 17607,00 грн.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, оскільки згідно з ним відбувається виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган. Заборгованість з виплати пенсії позивачу, яка є предметом спору, у відповідності до п. 1 ст. 73 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підлягає виплаті з коштів Пенсійного фонду, а не Державного бюджету України чи відповідача як юридичної особи приватного права. Відповідно до ч.2 ст. 72 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на перебирання судом його функцій при стягненні заборгованості перед позивачем. Як вже зазначалося, такий спосіб захисту порушеного права позивача суд визнав ефективним. Рішення Донецького окружного адміністративного суду, що приймалося раніше, було ухвалено за інших фактичних обставин справи - на той час суми пенсії не були нараховані відповідачем та відповідна заборгованість не обліковувалася. Наразі сума боргу сформована, і тому її стягнення за рахунок коштів Пенсійного фонду визнається судом належним та ефективним способом поновлення порушеного права позивача.

Зважаючи на наведені обставини в їх сукупності позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, з урахуванням чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року сплату судового збору за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. У зв`язку з тим, що позивач не сплачував судовий збір при зверненні до суду, при задоволенні позову він підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії за період з 01.04.2018 року по 31.01.2019 року в розмірі 17607,00 грн.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) нараховану, але не виплачену пенсію за період з 01.04.2018 року по 31.01.2019 року в розмірі 17607 (сімнадцять тисяч шістсот сім) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Повний текст судового рішення складено 10 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Бєломєстнов О.Ю.