Справа № 360/5043/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху після відкриття

12 березня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/5043/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за речове майно, яке не отримано під час проходження служби;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час затримки розрахунку виходячи з наступного дня після звільнення і до звернення до суду, тобто з 27 грудня 2019 року до 27 грудня 2020 року у сумі 216756,18 грн.

Ухвалою суду від 30 грудня 2020 року позов залишено без руху та ухвалою суду від 15 січня 2021 року продовжено строк усунення недоліків.

Ухвалою суду від 27 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справ; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12 лютого 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надійшов відзив на позовну заяву.

З матеріалів справи встановлено, що 27 січня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з такими вимогами:

- визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виражається в невиконанні умов рапорту № 3694 від 10.05.2019;

- скасувати наказ № 212 від 26.12.2019;

- зобов`язати військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 виконати всі умови рапорту № 3694 від 10.05.2019;

- після виконання рапорту № 3694 від 10.05.2019, винести наказ, яким звільнити ОСОБА_1 з лав Збройних Сил України.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі № 360/414/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,- задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 26.12.2019 № 212 в частині виключення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 », звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) від 12.11.2019 № 257, зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 26.12.2019; зобов`язано Сєвєродонецький міський військовий комісаріат внести зміни до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 26.12.2019 № 212 в частині визначення дати виключення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 », звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) від 12.11.2019 № 257, зі списків особового складу частини з дати проведення з останнім повного розрахунку грошової компенсації за невикористане речове майно та обрахунку вислуги років (страхового стажу).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі № 360/414/20 скасовано; прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

23 жовтня 2020 року позивач на повторний запит отримав відповідь № ВФЗ-1102 від 20 жовтня 2020 року разом з грошовим атестатом та довідкою про грошове забезпечення за 21 місяць. Інші довідки не надано. Компенсацію за не отримане речове майно на теперішній час не виплачено.

Відповідно до грошового атестату № 1097 від 20 жовтня 2020 року позивачу не виплачено компенсацію за речове майно.

Відповідно до довідки № ВФЗ від 10 лютого 2021 року остаточний розрахунок з позивачем проведено 28 грудня 2019 року, що підтверджено відомостями розподілу витрат.

Дослідженням наданих документів судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду пропущено місячний строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням, а її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, військова служба.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиплатою позивачу у день звільнення з військової служби грошової компенсації вартості речового майна, яким він не був забезпечений під час проходження військової служби.

Частиною другою статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно частини першої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Зазначена норма КАС України встановлює, що перебіг строку на звернення до адміністративного суду за загальним правилом починається від дня виникнення права особи на подання до суду адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Статтею 233 КЗпП передбачено строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів.

Так, частиною першою зазначеної статті передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Проте слід мати на увазі, що відповідно до статей 3 і 221 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розгляду індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності.

За приписами частини першої статті 19 ЦПК України справи, що виникають з трудових правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства. При цьому норми ЦК України визначають загальну позовну давність тривалістю у три роки (стаття 257) та передбачають можливість установлення законом для окремих видів вимог спеціальної позовної давності (стаття 258), яка може бути скороченою або більш тривалою за загальну позовну давність.

Аналізуючи наведені положення законодавства, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в справі № 240/532/20 (постанова від 11 лютого 2021 року) за схожих фактичних обставин дійшов висновку, що установлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.

Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Отже, на думку суду, у спірних правовідносинах щодо виплати компенсації неотриманого речового майна та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні для визначення строку звернення до суду підлягає застосуванню частина п`ята статті 122 КАС України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 240/3362/20.

З матеріалів справи вбачається, що з позивачем проведено розрахунок 28 грудня 2019 року.

Позивач з позовом до суду звернувся 28 грудня 2020 року.

Тобто, позивач звернувся до суду з пропуском строку визначено частиною п`ятою статті 122 КАС України.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 КАС України).

Згідно з частинами першою, другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

До матеріалів справи позивачем не надано відповідної заяви.

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

У зв`язку з викладеним позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду та доказами поважності зазначених причин.

Відповідно до частини 13 статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що позивач у разі пропуску строку звернення до суду повинен надати заяву про поновлення строків.

Оскільки факт пропущення позивачем строку звернення до суду встановлено судом після відкриття провадження, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 13 статті 171 КАС України.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду:

- належним чином оформленої заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим адміністративним позовом.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем у строк, встановлений судом, позовна заява згідно з частиною п`ятнадцятою статті 171 КАС України буде залишена судом без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяТ.В. Смішлива