Справа № 160/335/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2021 року Справа № 160/335/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Андрєєва Григорія Дмитровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, зобов`язання вчинити певні дії, -
06.01.2021 р. ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (далі відповідач-1), Сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Андрєєва Григорія Дмитровича (далі відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Первинна професійна спілка «Правозахисники країни», в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження № 113-к від 31 грудня 2020року сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 про звільнення з посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з 31 грудня 2020року;
-стягнути з Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 31 грудня 2020року по дату набрання рішенням суду законної сили.
В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. На підставі рішення Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровської області від 12.11.2020 р. №03-І/VIII вона була обрана секретарем Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Проте, розпорядженням № 113-к від 31.12.2020 року сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 її було звільнено із займаної посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області як таку, що не пройшла спеціальну перевірку. Позивач не погоджується зі своїм звільненням, вважає його незаконним та зазначає, що чинним законодавством визначено, що посадову особу органу місцевого самоврядування, зокрема, і секретаря сільської ради, може бути звільнено із займаної посади у зв`язку із проведенням спеціальної перевірки за наявності двох підстав, а саме: у зв`язку із ненаданням у встановлений строк згоди на проведення спеціальної перевірки та встановлення за результатами спеціальної перевірки обставин, які є підставою для відмови у призначенні (обранні) чи затвердженні на посаду. На переконання позивача, підстав для звільнення її з посади секретаря сільської ради не існувало. Також зазначає, що в порушення п. 15 Порядку №171 до звільнення її не було ознайомлено з довідкою про результати спеціальної перевірки, а тому вона була позбавлена права подати свої зауваження у письмовій формі. Із довідкою про результати спеціальної перевірки вона ознайомлена лише 04.01.2021 р. за її вимогою. Позивач зауважила, що під час спеціальної перевірки були виявлені розбіжності у поданій декларації та їй надавався час для надання письмового пояснення, що і було зроблено. Відтак, законодавцем не наведено жодних підстав (альтернатив) для відмови в призначенні на посаду, окрім встановлення за результатами спеціальної перевірки обставин, які є підставою для відмови в призначенні (обранні) на посаду. Зважаючи на викладене, позивач просить скасувати оспорюване рішення як незаконне та відновити порушені права у спосіб, що визначений у позові.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2021р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/335/21 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також витребувано додаткові докази у справі.
08.02.2021 року відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. 25 жовтня 2020 року на виборах депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів, ОСОБА_1 була обрана депутатом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у багатомандатному виборчому окрузі № 3, набравши 10,41 % голосів виборців. На Першій установчій сесії восьмого скликання Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, яка відбулася 12 листопада 2020 року, із складу новообраних депутатів, шляхом таємного голосування, у відповідності до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_1 була обрана секретарем Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. 16 листопада 2020 року за згодою позивача було розпочато службову перевірку відомостей щодо ОСОБА_1 , у тому числі відомостей, поданих нею особисто, у відповідності до положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні». 09.12.2020 р. відповідачем-1 було отримано від НАЗК відповідь за результатами спеціальної перевірки, де зазначено, що за результатами спец перевірки Національним агентством з питань запобігання корупції було встановлено факт подання ОСОБА_1 у своїй декларації завідомо недостовірних відомостей стосовно майна або іншого об`єкта декларування. Позивачу було запропоновано надати пояснення щодо виявлених розбіжності. Із наданих позивачем пояснень зроблено висновок про те, що подання недостовірних відомостей у декларації носить навмисний характер і не може розцінюватись як помилка. Крім того, позивач мала можливість протягом 5-ти днів подати декларацію з виправленнями виявлених розбіжностей, проте виправлену декларацію позивач не подала. Відповідач-1 зазначає, що разі встановлення за результатами спеціальної перевірки та розгляду зазначеного пояснення претендента на посаду факту подання ним підроблених документів або неправдивих відомостей посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на таку посаду, повідомляє протягом трьох робочих днів про виявлений факт правоохоронним органам та відмовляє претендентові на посаду у призначенні (обранні) на посаду. Претендент на посаду, щодо якого за результатами спеціальної перевірки встановлено обставини, які є підставою для відмови у призначенні (обранні) на посаду, вважається таким, що не пройшов спеціальної перевірки. 23 грудня 2020 року відповідальною особою за проведення спеціальної перевірки було складено та надано для ознайомлення ОСОБА_1 довідку про результати спеціальної перевірки. Твердження ОСОБА_1 про те, що вона не була ознайомлена із результатами спеціальної перевірки та була позбавлена права протягом семи днів подати свої зауваження - є неправдою та не відповідає дійсності та фактичним обставинам. Відтак, після спливу часу, передбаченого п. 15 Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, у зв`язку із ненаданням ОСОБА_1 зауважень щодо результатів спецперевірки, 31 грудня 2020 року головою Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за № 133-к було винесено розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на підставі п.5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України з 31.12.2020 р., як таку, що не пройшла спеціальну перевірку посадової особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. З урахуванням викладеного, рішення, що оскаржується позивачем, правомірне, прийняте у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства, тому підстави для задоволення позову відсутні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 р. від відповідача-1 витребувано додаткові докази у справі.
15.02.2021 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила про непогодження з доводами відповідача, викладеними у відзиві, та зауважила, що відзив та перелік додатків не містить посилання та доказу того, що Сурська-Литовська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області у визначений Порядком №171 від 25.03.2015 р. строк зверталась до правоохоронних органів та прийнятого рішення за результатами звернення, що саме б могло підтвердити факт внесення (подання) неправдивих відомостей. Крім того, відповідачем - 1 не враховано, що 10 липня 2019 року було надано довіреність на ім`я ОСОБА_3 , який є колишнім чоловіком та який представляє інтереси позивача з приводу розпорядження автотранспортного засобу AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 . 26 липня 2019 року даний транспортний засіб було продано ОСОБА_4 . Даний факт став відомим в грудні 2020 року після проходження спеціальної перевірки. В поясненнях щодо розбіжностей по зауваженням НАЗК було наведено зазначене та зауважено, що кошти від продажу автомобіля не отримувала, договір купівлі-продажу не підписувала. Також надано детальні пояснення і щодо інших зауважень НАЗК. Позивач акцентувала, що станом на 09 лютого 2021 року нею подано всі виправлення по деклараціям за 2019-2020 роки. Також, вважає цілком неправомірним та безпідставним посилання відповідача на неналежне виконання нею як секретарем сільської ради функціональних обов`язків, оскільки функціональні обов`язки щодо ведення трудових книжок і особистих справ на секретаря сільської ради не покладено. Позивач вважає, що відзив загалом не містить належного обґрунтування, не підтверджений належними та допустимими доказами, відповідач -1 не виконав свого обов`язку щодо звернення до правоохоронних органів для перевірки доводів та притягнення до відповідної юридичної відповідальності. З огляду на викладене, вважає, що доводи, викладені у відзиві, є такими, що не відповідають дійсності, зводяться лише до переоцінки доказів, містять неприпустимі висловлювання та без жодного належного та допустимого доказу.
19.02.2021 р. від відповідача-1 надішли пояснення на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 р.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.1 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності, зокрема, є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Частиною 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25 жовтня 2020 року на виборах депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів, була обрана депутатом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у багатомандатному виборчому окрузі № 3.
12.11.2020 р. на Першому пленарному засіданні 1 сесії VIII скликання Сурсько-Литовською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області було прийнято рішення від 12.11.2020 р. №03-1/VIII «Про обрання секретаря Сурсько-Литовської сільської ради» ОСОБА_1 депутата Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у багатомандатному виборчому окрузі № 3 було обрано на посаду секретаря Сурсько-Литовської сільської ради на строк повноважень Сурсько-Литовської сільської ради з присвоєнням 11 рангу п`ятої категорії посадової особи місцевого самоврядування (а.с.36).
12.11.2020 р. позивачем складено присягу посадової особи місцевого самоврядування (а.с.37).
16.11.2020 р. позивачем як претендентом на зайняття посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради надано згоду на проведення спеціальної перевірки (а.с.38).
За результатами спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, відповідно до ст.ст. 56-58 Закону України «Про запобігання корупції» кандидата на посаду секретаря Сурсько-Литовської сільської ради ОСОБА_1 , встановлено такі розбіжності.
«У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації кандидат не зазначив відомості про своє право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , який відображено у розділі 2.1 «Інформація про суб`єкта декларування» декларації як його зареєстроване місце проживання та місце фактичного проживання.
14.12.2020 р. позивачем на ім`я голови Сурсько-Литовської сільської ради подані пояснення щодо виявлених розбіжностей (вх.№109/2-14 від 14.12.2020 р.), а.с.40.
- у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» не зазначено відомостей про право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки за даною адресою мається лише реєстрація, на фактичне місце проживання позивач зазначила, що прав не має;
Виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради складено Довідку про результати спеціальної перевірки щодо ОСОБА_1 , яка претендує на заняття посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради, згідно з якою за результатами спеціальної перевірки виявлено інформацію, що перешкоджає зайняттю ОСОБА_1 посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком (а.с.52-53).
31.12.2020 р. Виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради у зв`язку із порушенням пп. 2, 7 ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про запобігання корупції» від 14.10.2014р. № 1700-VІІ, на підставі ч.2 ст. 58 ЗУ «Про запобігання корупції» від 14.10.2014р. № 1700-VІІ, керуючись ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 1997 року № 280/97-ВР (зі змінами та доповненнями) прийнято розпорядження №133-к від 31.12.2020 р. «Про звільнення з посади секретаря сільської ради ОСОБА_1 » (а.с.41).
Відповідно до п.1 розпорядження №133-к від 31.12.2020 р. наказано звільнити ОСОБА_1 з посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України з 31.12.2020 року, як таку, що не пройшла спеціальну перевірку посадової особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з відміткою на розпорядженні позивач відмовилась ознайомлюватись з ним.
31.12.2020 р. було складено акт №1 «Про відмову від ознайомлення з розпорядженням про звільнення та отримання трудової книжки».
Не погодившись з розпорядженням №113к від 31.12.2020 р., позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. Питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад.
Відповідно до ч.1 ст. 141 Конституції України до складу сільської, селищної, міської, районної, обласної ради входять депутати, які обираються жителями села, селища, міста, району, області на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Строк повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, депутати якої обрані на чергових виборах, становить п`ять років. Припинення повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради має наслідком припинення повноважень депутатів відповідної ради.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97).
Частиною 1 статті 5 Закону № 280/97 визначено, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.
Згідно зі ст. 12 цього Закону сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.
Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.
Частиною 4 статті 42 Закону сільський, селищний, міський голова, зокрема, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; видає розпорядження у межах своїх повноважень.
Статтею 50 Закону визначено, що секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі.
Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.
Пропозиція щодо кандидатури секретаря ради може вноситися на розгляд ради не менш як половиною депутатів від загального складу відповідної ради у разі, якщо:
1) на день проведення першої сесії сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових виборах, не завершені вибори відповідно сільського, селищного, міського голови;
2) рада не підтримала кандидатуру на посаду секретаря ради, запропоновану відповідним сільським, селищним, міським головою;
3) протягом тридцяти днів з дня відкриття першої сесії сільської, селищної, міської ради відповідний сільський, селищний, міський голова не вніс кандидатуру на посаду секретаря ради;
4) на наступній черговій сесії після виникнення вакансії секретаря ради у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень відповідний сільський, селищний, міський голова не вніс на розгляд ради кандидатуру на посаду секретаря ради;
5) посада секретаря ради стає вакантною під час вакантності посади відповідного сільського, селищного, міського голови у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень.
У разі якщо рада не підтримала кандидатуру, внесену на її розгляд не менш як половиною депутатів від загального складу відповідної ради згідно з пунктом 2 цієї частини, наступну пропозицію щодо кандидатури секретаря ради вносить відповідний сільський, селищний, міський голова.
Секретар сільської, селищної, міської ради не може суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, у тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.
Секретар сільської, селищної, міської ради:
1) у випадку, передбаченому частиною першою статті 42 цього Закону, здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови;
2) скликає сесії ради у випадках, передбачених частиною шостою статті 46 цього Закону; повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради;
3) веде засідання ради та підписує її рішення у випадках, передбачених частиною шостою статті 46 цього Закону;
4) організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та інших законів;
5) забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності;
6) за дорученням сільського, селищного, міського голови координує діяльність постійних та інших комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій;
7) сприяє депутатам ради у здійсненні їх повноважень;
8) організує за дорученням ради відповідно до законодавства здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою і проведенням референдумів та виборів до органів державної влади і місцевого самоврядування;
9) забезпечує зберігання у відповідних органах місцевого самоврядування офіційних документів, пов`язаних з місцевим самоврядуванням відповідної територіальної громади, забезпечує доступ до них осіб, яким це право надано у встановленому порядку;
10) вирішує за дорученням сільського, селищного, міського голови або відповідної ради інші питання, пов`язані з діяльністю ради та її органів.
Секретар сільської ради може за рішенням ради одночасно здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету відповідної ради.
Відповідно до ч.5 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.
Оцінюючи усі докази, надані суду у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Законодавець чітко визначив, що обрання на посаду та звільнення з посади секретаря сільської ради у порядку, передбаченому Законом, вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської ради. Повноваження секретаря сільської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 25 жовтня 2020 року обрана депутатом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.
12.11.2020 р. на Першому пленарному засіданні 1 сесії VIII скликання сільською радою було прийнято рішення від 12.11.2020 р. №03-1/VIII про обрання ОСОБА_1 секретарем Сурсько-Литовської сільської ради на строк повноважень Сурсько-Литовської сільської ради з присвоєнням 11 рангу п`ятої категорії посадової особи місцевого самоврядування (а.с.36).
Розпорядженням Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради від 31.12.2020 р. №133-к було вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.
Разом з цим, матеріали справи не містять доказів розгляду і вирішення Сурсько-Литовською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області на пленарному засіданні питання про звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря сільської ради, розгляду і вирішення Сурсько-Литовською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області на пленарному засіданні питання про дострокове припинення повноважень ОСОБА_1 як секретаря сільської ради.
Згідно із листом Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 18.02.2021 р. №14-р рішення про дострокове припинення повноважень секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області не приймалось.
Отже, відповідачами не доведено дотримання вимог п. 4 ч. 1 ст. 26, ч.5 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Таким чином, відповідачем-1 порушено процедуру звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря сільської ради, що є грубим порушенням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що розпорядження Виконкому Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №133-к від 31.12.2020 р. «Про звільнення з посади секретаря сільської ради ОСОБА_1 » ухвалене з порушенням процедури його прийняття.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд зазначає, що відповідачі як суб`єкти владних повноважень не довели правомірності своїх дій при прийнятті оспорюваного у даній справі рішення.
Враховуючи викладене, розпорядження Виконкому Сурсько-Литовської сільської ради №133-к від 31.12.2020 р. «Про звільнення з посади секретаря сільської ради ОСОБА_1 » прийнято не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, без дотримання визначеної законодавством процедури прийняття, тобто не відповідає критеріям, визначених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому підлягає скасуванню як протиправне.
Враховуючи встановлену протиправність оскаржуваного рішення, позовна вимога про поновлення позивача на роботі на посаді секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області є похідною та підлягає задоволенню.
Стосовно позовної вимоги про стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 1 розділу І Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постанови Кабінету міністрів України № 100 від 08.03.1995 р. цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, вимушеного прогулу.
Згідно із абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Відповідно до п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
За приписами пункту 8 розділу 4 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Згідно з довідкою про доходи Сурсько-Литовської сільської ради заробітна плата ОСОБА_1 за останні 2 місяці роботи (з 12.11.2020-по 31.12.2020 р.) склала 31 054,29грн.
Проте, довідка надана без дотримання вимог постанови КМУ №100.
Згідно з розрахунком норм тривалості робочого часу на 2021 рік, кількість робочих днів у січні 2021 19, у лютому 2021 р. 20, у березні 2020 р. (по 12.03.2021 р.) - 8.
Тобто, період вимушеного прогулу позивача становить 47 днів: з 04.01.2021 року (наступний робочий день після звільнення) по 12.03.2021 року (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді).
Також, відповідно до абзацу п`ятого пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню на користь позивача, без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.01.2021 року по 12.03.2021 року у розмірі 41 701,69грн. без урахування обов`язкових відрахувань.
Згідно із пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати розпорядження Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 133-к від 31 грудня 2020 року «Про звільнення з посади секретаря сільської ради ОСОБА_1 ».
Поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з 31.12.2020 року.
Стягнути з Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.01.2021 року по 12.03.2021 року у розмірі 41 701,69 грн. (сорок одна тисяча сімсот одна гривня 69 копійок) без урахування обов`язкових відрахувань.
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 12.03.2021 р.

Суддя О.С. Рябчук