Справа № 640/7312/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м. Київ № 640/7312/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Ротос»
прозастосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротос» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротос», розташованих за адресою: АДРЕСА_1, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення електроживлення (розподільчих електрощитів) та накладення печаток на вхідні двері приміщень (з урахуванням уточненої позовної заяви від 07.04.2020).

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що за результатами перевірки додержання (виконання) ТОВ «Ротос» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, складно акт від 24.01.2020 №57, в якому зафіксовано ряд порушень, що є підставою для звернення з вказаними позовними вимогами про застосування заходів реагування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено сторонам строки для подання до суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява, в якій останній повідомлено про те, що станом на 08.05.2020 на адресу Головного управління не надходило звернення від відповідача щодо проведення позапланової перевірки.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що позовна вимога про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень чинним законодавством не передбачена, оскільки орган державного нагляду (контролю) може звернутись до суду лише з вимогою про повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції,, виконання робіт, надання послуг. Крім того, за твердженням представника відповідача, позивач не здійснив позапланового заходу для перевірки стану викладених у приписі зауважень, що дає підстави вважати, що позивач насправді не зацікавлений в усуненні виявлених ним порушень, що на його думку створюють загрозу життю та здоров`ю людей. У той же час, як зазначено у відзиві, зазначення ризику настання пожежі або надзвичайної ситуації у акті перевірки є бланкетним та не відображає реального зв`язку між виявленими порушеннями пожежної безпеки та наслідками, які можуть настати внаслідок їх не усунення. На додаток представником відповідача зауважено, що група приміщень №6 в торгівельному комплексі літ. А на третьому поверсі загальною площею 500,5 м2, яка належить на праві приватної власності ТОВ «Ротос», згідно з договором №01-03/19 оренди приміщень передано у строкове платне користування ФОГП ОСОБА_1 (строк дії договору до 27.12.2021). Умовами вказаного договору відповідальність за пожежну безпеку покладено на орендаря, відтак, саме орендар забезпечує виконання приписів відповідних державних органів, які спричинені недотриманням ним правил пожежної безпеки в орендованому приміщенні. Відповідач, у свою чергу, усуну всі зазначені в акті порушення.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останнім вказано, що порушення, зазначені в акті перевірки, у своїй сукупності стосуються недодержання пожежної безпеки, що може призвести до виділення токсичних речовин, задимлення території в результаті надзвичайної ситуації, внаслідок чого можуть постраждати люди, які будуть перебувати в приміщенні товариства, а також перешкоджатиме в евакуації людей з розповсюдженням полум`я/задимлення на інші приміщення, що ускладнить оперативну ліквідацію пожежно-рятувальними підрозділами надзвичайної ситуації, у разі її виникнення. Посилання представника відповідача на недотримання принципу пропорційності під застосування такого заходу як повне зупинення експлуатації об`єкту є необґрунтованими, оскільки забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріорі значення у порівняні з інтересом відповідача у використанні приміщень у господарській діяльності. При цьому, за твердженням представника позивача, саме ТОВ «Ротос» підтверджується здійснення господарської діяльності у вигляді здачі приміщень в оренду, зокрема на підставі наданого договору оренди., що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому TOB «РОТОС» є належним відповідачем та є відповідальною особою за дотриманням правил пожежної безпеки на об`єкті перевірки -будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Дарницьким районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ТОВ «Ротос» (за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 9-Е) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами чого складно акт від 24.01.2020 №2020, в якому зафіксовано ряд порушень (30 пунктів).

З урахуванням викладеного, вважаючи наведені порушення у сферах техногенної та пожежної безпеки такими, що мають за собою наслідок у вигляді застосування заходів реагування, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Приписами ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

У силу вимог ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно зі ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, як територіальний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якого наділений правом на звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування. Водночас, суд звертає увагу, що можливість реалізації вказаного права ніяким чином не пов`язана зі складанням органом нагляду (контролю) припису або іншого розпорядчого документу щодо усунення виявлених під час перевірки порушень.

Приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналогічні положення викладено у приписах ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Разом з тим, згідно зі ст. 69 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови, зокрема, з питань пожежної безпеки у разі, поміж іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, та з питань техногенної безпеки.

Таким чином, ст.ст. 69 та 70 Кодексу цивільного захисту України передбачені різні санкції за порушення вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Так, у відповідності до п. 26 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротос», розташованих за адресою: АДРЕСА_1, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення електроживлення (розподільчих електрощитів) та накладення печаток на вхідні двері приміщень є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавтва у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Суд звертає увагу сторін, що поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері. Протилежного щодо відсутності у виявлених позивачем порушень загрози життю та/або здоров`ю людини відповідачем достатніми та належними доказами не спростовано.

Разом з тим, на час розгляду справи судом відповідачем не надано суду доказів усунення всіх порушень, вказаних в акті перевірки від 24.01.2020 №57, яким у межах спірних правовідносин є відповідний акт перевірки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, проведеної за заявою відповідача.

У той же час, суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників і керівників таких суб`єктів господарювання.

Приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 55 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1)господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2)громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Так, у матеріалах справи міститься копія договору оренди приміщення від 01.03.2019 №01-03/19, укладеного між ТОВ «Ротос» (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар), згідно з умовами якого група приміщень №6 у торгівельному комплексі літ. А загальною площею 505,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , передано у строкове платне користування орендаря.

При цьому, п. 2.10.4 вказаного договору сторонами визначено, що орендар є відповідальним за дотримання правил пожежної безпеки у приміщенні, окрім обладнання встановленого орендодавцем. Орендар забезпечує виконання приписів відповідних державних органів, які спричинені недотриманням ним правил пожежної безпеки у приміщенні, за винятком невідповідності конструктивних елементів приміщення та/або будівлі та/або обслуговування обладнання/оснащення, встановленого орендодавцем. Орендар забезпечує виконання приписів відповідних державних органів, які спричинені недоотриманням ним правил пожежної безпеки, у тому числі невідповідності конструктивних елементів приміщення та/або будівлі та/або обслуговування обладнання/оснащення, встановленого орендодавцем.

Строк дії даного договору становить до 27.12.2021 (п. 3.1 договору).

З огляду на викладене, саме ФОП ОСОБА_1 , як суб`єкт господарювання, що станом на момент виникнення спірних правовідносин здійснював свою господарську діяльність у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору оренди приміщення від 01.03.2019 №01-03/19, несе обов`язок забезпечення техногенної та пожежної безпеки за вказаний період.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2020 у справі №420/1951/19.

Суд також звертає увагу, що на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, як суб`єкта владних повноважень, у межах спірних правовідносин покладено обов`язок доведення правомірності власних дій, рішень та бездіяльності. Відтак, саме останньому під час проведення перевірки слід було з`ясувати в якому стані ТОВ «Ротос» передавало приміщення в оренду, чи всі 30 порушень вимог пожежної безпеки, які зафіксовані в акті перевірки, були допущені після передачі відповідного об`єкту в оренду. Разом з тим, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається того, що наведені обставини з`ясовано Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві під час проведення спірної перевірки.

У силу ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 77, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 13) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротос» (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок