Справа № 300/3714/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" березня 2021 р. справа № 300/3714/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами інспекційного відвідування проведеного контролюючим органом встановлено факт порушення позивачем вимог статті 24 КЗпПУ, а саме фактичний допуску до роботи без оформлення трудового договору громадянина ОСОБА_2 . Такі обставини позивач вважає безпідставними та зазначила, що приміщення кафе, у якому здійснює підприємницьку діяльність вона орендує, вказаного громадянина вона не знає, трудовий договір з ним не укладала, про факт заготівлі ним дров позаду орендованого приміщення кафе їй взагалі не відмово. Вказала, що факт роботи ОСОБА_2 було виявлено 06.10.2020 року, тобто поза межами проведеного інспекційного відвідування з 13.10.2020 року по 15.10.2020 року. Окрім цього позивач про дату та час розгляду справи про накладення штрафу повідомлена не була. Повідомила, що постановою Калуського міськрайонного суду адміністративну справу по вказаному факту закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Просила позов задовольнити повністю.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач скористалася правом на подання відповіді на відзив, згідно якого зазначила, що викладені відповідачем заперечення є безпідставними, оскільки вона орендує виключно частину приміщення для роботи кафе, а подвір`я, де колов дрова ОСОБА_2 вона не орендує. Вказала, що відповідно до наданих пояснень ОСОБА_2 він допомагав колоти дрова ОСОБА_3 та ідентифікувати, що це за особа неможливо, так як у поясненні не зазначено документа, який посвідчує особу.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено наступне.
На підставі наказу про проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування від 06.10.2020 року за №1065-Д та направлення від 06.10.2020 року за №15-10/6394, посадовими особами управлінням Держпраці в Івано-Франківській області проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 . Термін дії направлення з 06.10.2020 року по 20.10.2020 року.
Даною перевіркою виявлено порушення позивачем вимог статті 24 Кодексу законів про працю України, зокрема встановлено, що ФОП ОСОБА_1 порушила вимоги частини 1 статті 21 та частини 3 статті 24 КЗпП України та Постанови КМУ від 17.06.2015 року №413 та фактично допуск до роботи найманого працівника ОСОБА_2 без оформлення трудового договору з ним в письмовій формі та повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу (а.с. 48-51).
19.10.2020 року позивачем подано відповідачу заперечення на акт інспекційного відвідування та зазначено, що жодного неоформленого працівника у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не було виявлено, чому ОСОБА_4 колов дрова біля кафе позивач не знає. Також вказала що поруч з кафе знаходиться перукарня, а власником земельної ділянки та нерухомого майна, яке позивач орендує, є ОСОБА_3 .
Відповідно до відповіді від 23.10.2020 року №05-16/153 заперечення позивача на акт інспекційного відвідування не підлягають розгляду, у зв`язку з пропуском термінів їх подання.
В кінці жовтня 2020 року позивачем отримано лист від 20.10.2020 року у якому зазначено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-ти денний строк.
За наслідками розгляду справи суд не погоджується з правомірністю проведення перевірки суб`єктом владних повноважень та винесеною ним постановою з огляду на нижчевикладене.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Згідно статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
У відповідності до пп.6 п.4 Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Згідно з пп.5 п.6 Положення Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129, 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року №1986-IV, та Законом України Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (в редакції від 21.08.2019).
Згідно із пунктом 2 Порядку №823 ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю встановлено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.
Пунктом 6 Порядку №823 передбачено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування, зокрема шляхом проведення аналізу наявної (доступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю.
Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування.
Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.
Згідно пункту 19 даного Порядку матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.
Пунктом 24 Порядку №823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Так, відповідно до матеріалів адміністративної справи, в ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено факт роботи ОСОБА_2 , який на той момент колов дрова. Відповідно до наданих письмових пояснень ОСОБА_2 від 06.10.2020 року він допомагає колоти дрова на території кафе, трудовий договір не укладався, у зв`язку з чим відповідачем зроблено висновок про порушення позивач вимог трудового законодавства та притягнуто до відповідальності.
Проте судом встановлено, що приміщення кафе у якому позивач здійснює підприємницьку діяльність та земельна ділянка на якій розміщено вказане приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договорів купівлі-продажу від 18.09.2017 року та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належить ОСОБА_3 .
Відповідно до наданих пояснень, позивач орендує у ОСОБА_3 частину нежитлового приміщення для здійснення нею підприємницької діяльності. Вказані обставини відповідачем не спростовано.
Також позивачем зазначено, що громадянина ОСОБА_2 вона не знає, трудовий договір з ним не укладала, про факт заготівлі ним дров позаду кафе їй взагалі не відмово, оскільки вона орендує для своєї діяльності тільки частину приміщення, в іншій частині приміщення знаходиться діюча перукарня, земельна ділянка на якій нібито кололи дрова їй не належить.
Так, згідно письмових пояснень наданих посадовим особам відповідача, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначив роботодавцем ОСОБА_3 , адреса кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », посада допомагаю колоти дрова, працює з 06.10.2020 року, трудовий договір не укладався.
Проте відповідно до вказаних пояснень неможливо встановити кому саме допомагає колоти дрова ОСОБА_2 та те, що він взагалі є найманим працівником.
Не підтверджує вказаного факту і надана суду фотографія громадянина на фоні заготовлених дров, оскільки неможливо встановити хто на цій фотографії та де саме вона зроблена.
Більше того відповідно до вказаних пояснень ОСОБА_2 роботодавцем зазначено ОСОБА_3 , а не позивача ОСОБА_1 , а у графах документа, що посвідчує особу, режим роботи та розмір заробітної плати взагалі відсутні будь-які відомості, що виключає можливість встановлення такої особи та факту перебування вказаної особи у трудових відносинах.
Також відповідачем не подано жодних доказів, які б підтверджували виконання ОСОБА_2 роботи в приміщенні кафе, у якому здійснює свою діяльність позивач, чи на належній їй земельній ділянці.
Таким чином твердження відповідача про те, що ОСОБА_2 працював саме на позивача спростовуються вищевикладеними обставинами та є безпідставними, а тому на переконання суду висновки контролюючого органу про факт роботи ОСОБА_2 у позивача без укладення трудового договору є не підтвердженими.
Окрім цього суд зазначає, що як слідує із акту від 15.10.2020 року позаплановий захід контролю у формі інспекційного відвідування відповідачем проведено з 13.10.2020 року по 15.10.2020 року, проте вказані пояснення були відібрані у громадянина ОСОБА_2 06.10.2020 року, тобто поза межами проведеного інспекційного відвідування.
Згідно приписів частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів та не довів правомірності прийняття оскаржуваного рішення. Натомість позивачем доведено обставини на яких ґрунтуються її позовні вимоги.
Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці в Івано-Франківській області підлягає стягненню сплачений, згідно платіжного доручення №426 від 07.12.2020, судовий збір в розмірі 840,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 242-246, 255, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: фізична особа підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

відповідач: управління Держпраці в Івано-Франківській області, , вул. Незалежності, 67, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.