Справа № 140/14285/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/14285/20 пров. № А/857/1734/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автрейд» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року, ухвалене суддею Сорокою у м. Луцьку за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі № 140/14285/20 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автрейд» до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.08.2020 року № 0000005, № 0000006, № 0000007.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі вказаних вище податкових повідомлень-рішень відповідач збільшив позивачу грошові зобов`язання з податку на додану вартість, ввізного мита та акцизного збору. Ці рішення відповідача ґрунтуються на тому, що за результатами перевірки відповідач встановив подання позивачем недостовірних відомостей щодо митної вартості товару.

Однак, позивач заперечує ці твердження відповідача та зазначає те, що з метою митного оформлення ввіз на територію України кабіну автомобіля з інтегрованою рамою та запчастини до нього, натомість, приймаючи оскаржені рішення, митний орган керувався інформацією наданою фіскальними органами Литовської Республіки щодо експорту аналогічного автомобіля, який ідентифікований за номером кузова. Водночас, на думку позивача, митна вартість кабіни автомобіля з інтегрованою рамою та запчастинами до нього не може бути визначена на основі вартості комплектного автомобіля.

Позивач в позові також звертає увагу на те, що митну вартість кабіни автомобіля з інтегрованою рамою відповідач скоригував самостійно, а тому позивач не може нести відповідальність за дії митного органу.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно збільшив позивачу грошові зобов`язання при розмитненні автомобіля, а тому, на думку позивача, належним способом захисту порушеного права є скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Позиція відповідача зводиться до того, що перевіркою електронної копії митної декларації та інформації, що стосується товару, митне оформлення якого завершено, отриманої листом Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Держмитслужби України від 26.12.2019 року № 20/20-02/7/1452 щодо звернення митних органів Литовської Республіки, митний орган встановив розбіжності щодо фактурної вартості товару, коду товару згідно з УКТ ЗЕД, продавця та отримувача товару.

Так, митним департаментом Міністерства фінансів Литовської Республіки надані документально підтверджені відомості про фактичну ціну придбання транспортного засобу - 6000 Євро, продавця - UAB «Autovaidas» (Raseiniu 5, Taurage), покупця - громадянин Taras Patukh, товар - автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 518, (номер кузова НОМЕР_1 ), код товару згідно з УКТЗЕД (вантажний автомобіль).

Однак, позивач задекларував вартість товару нижчу, ніж в країні відправлення - Литовській Республіці. Внаслідок цього, митний орган визначив митну вартість транспортного засобу в сумі 6000 євро та збільшив позивачу грошові зобов`язання.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про відмову у задоволенні позову.

Таку позицію відповідач пояснює тим, що кузов до автомобіля та автомобіль вантажний не є ідентичними товарами. Покупець та продавець вказані у інвойсі, який наданий фіскальними органами Литовської Республіки є відмінними від тих, які є учасниками господарської операції з придбання транспортного засобу позивачем.

Експортна декларація жодним чином не виключає можливості переходу права власності на автомобіль до інших осіб.

При цьому, позивач у апеляційній скарзі ще раз звертає увагу на ту обставину, що митну вартість кабіни автомобіля з інтегрованою рамою та запчастинами до нього, яку розмитнював позивач, визначив самостійно митний орган, на підставі звіту експерта від 28.05.2019 року № 54/05-2019.

Тому позивач вважає, що відповідач неправомірно збільшив позивачу грошові зобов`язання при розмитненні кузова автомобіля, а суд першої інстанції недостовірно встановив обставини справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що відповідно до наказу Волинської митниці Держмитслужби від 09.07.2020 року №220 «Про проведення документальної невиїзної перевірки» відповідач провів документальну невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Автрейд» з питань дотримання вимог митного законодавства України в частині правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товарів за окремою митною декларацією, за результатами якої 06.08.2020 року склав акт перевірки № 0002/7.3-19/41262795.

У акті перевірки відповідач зафіксував те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Автрейд» за митною декларацією від 28.05.2019 року № UA205090/2019/066886, ввезло на митну територію України товари, серед інших, кабіну з інтегрованою рамою до вантажного автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 518, номер кузова - НОМЕР_1 , тип кузова - рефрижератор з гідробортом, 2007 рік випуску, бувший у вжитку, на кузові відсутні: двигун у зборі, передня і задня підвіска в зборі, трансмісія, паливна система, паливний бак, паливний насос, передні та задні фари, кермова рейка, щиток панелі приладів, КІТО, система запалювання, глушіння, країна виробництва Німеччина, торгівельна марка - «MERCEDES-BENZ», код товару згідно з УКТ ЗЕД за ціною - 2700 євро.

У митній декларації товариство з обмеженою відповідальністю «Автрейд» заявило відомості про експортера - COREBERG EXPERTS L.P. SUITE 260, 2323-32 AVENUE N.E., CALGARY, ALBERTA T2E 6Z3, CANADA та покупця - ТзОВ «Автрейд», , Україна, 45400, бульвар Шевченка, 6, м. Нововолинськ, Волинська обл.).

Під час опрацювання та порівняння документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки та документів, на підставі яких здійснено митне оформлення товару за митною декларацією № UA205090/2019/06688 від 28.05.2019 року, відповідач встановив заниження митної вартості вищевказаного товару на загальну суму 45 843,55 грн.

Митну вартість транспортного засобу MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 518, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 відповідач визначив в розмірі 176 876, 99 грн.

На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 27.08.2020 року: №0000005, на підставі якого збільшив позивачу суму грошового зобов`язання за платежем ввізне мито на загальну суму 9073,43 грн., в тому числі 7258,74 грн. за основним платежем та 1814,69 грн. за штрафними санкціями; № 0000006, на підставі якого збільшив позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 35289,39 грн., в тому числі 28231,51 грн. за основним платежем та 7057,88 грн. за штрафними санкціями, № 0000007, на підставі якого збільшив позивачу суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок на транспортні засоби на суму 110069,08 грн., в тому числі 88055,26 грн. за основним платежем та 22013,82 грн. за штрафними санкціями.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач при митному оформленні транспортного засобу MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 518, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 надав недостовірні відомості щодо фактурної вартості товару, коду товару згідно з УКТ ЗЕД, продавця та отримувача товару, а тому дійшов висновку про заниження митної вартості товару.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Водночас, згідно із частиною 1 статті 54 МК України відповідач здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Апеляційний суд встановив те, що позивач 28.05.2019 року за митною декларацією № UA205090/2019/066886, задекларував товар: «кабіну з інтегрованою рамою до вантажного автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 518, номер кузова - НОМЕР_1 , тип кузова - рефрижератор з гідробортом, 2007 рік випуску, бувший у вжитку, на кузові відсутні: двигун у зборі, передня і задня підвіска в зборі, трансмісія, паливна система, паливний бак, паливний насос, передні та задні фари, кермова рейка, щиток панелі приладів, КІТО, система запалювання, глушіння, країна виробництва Німеччина, торгівельна марка - «MERCEDES-BENZ», код товару згідно з УКТ ЗЕД за ціною - 2700 євро.

Водночас митний орган не погодився з митною вартістю товару, яку задекларував позивач та того ж числа прийняв рішення про коригування митної вартості товару, скоригувавши її на підставі висновку-звіту експерта від 28.05.2019 року № 54/05-2019 в сумі 3360 євро.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 54 цього ж Кодексу передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Частиною 1 статті 351 цього ж Кодексу визначено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Частиною 6 статті 345 цього ж Кодексу визначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів.

У жовтні 2019 року на адресу Державної податкової служби України надійшов лист від митних органів Литовської Республіки у якому викладено прохання надати інформацію щодо перетину державного кордону, розмитнення та реєстрації транспортного засобу -вантажного автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 518, номер кузова - НОМЕР_1 .

На підставі цього листа відповідач провів перевірку в ході якої встановив, що при митному оформленні вказаного товару позивач задекларував митну вартість за ціною нижчою ніж та, що була задекларована в країні відправлення (Литовська Республіка).

Згідно з документами, які надані митними органами Литовської Республіки транспортний засіб вантажний автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 518, номер кузова - НОМЕР_1 , 10.05.2019 року експортований з Литовської Республіки на ім`я ОСОБА_1 за ціною 6000 євро.

Оцінюючи обставини справи апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Як свідчать докази, які є у справі, ідентифікаційні номери кузова кабіни з інтегрованою рамою до вантажного автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 518, яку розмитнив позивач та кузова автомобіля цієї марки та моделі в зборі, яка експортована з Литовської Республіки на ім`я ОСОБА_1 однакові.

Проте, апеляційний суд звертає увагу на той факт, що ці товари є різними в частині комплектності, оскільки позивач здійснив митне оформлення кабіни з інтегрованою рамою до вантажного автомобіля марки - MERCEDES-BENZ, модель - SPRINTER 518, а не автомобіля, як товар. Тому, ціна автомобіля та кабіни з інтегрованою рамою не можуть бути тотожні.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що товар - кабіна з інтегрованою рамою до вантажного автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 518, номер кузова - НОМЕР_1 пройшов митне оформлення 28.05.2019 року, а даних про те чи розмитнений вантажний автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 518, номер кузова - НОМЕР_1 митниця не надала.

Апеляційний суд також звертає увагу на ту обставину, що відповідач при митному оформленні товару - кабіни з інтегрованою рамою до вантажного автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 518, номер кузова - НОМЕР_1 не погодився із митною вартістю, яку задекларував позивач та визначив її самостійно, прийнявши рішення про коригування митної вартості, яке позивач не оскаржував.

Ця обставина свідчить на користь того висновку, що позивач не може нести відповідальність за дії вчинені відповідачем, оскільки вартість товару, що розмитнював позивач була визначена саме відповідачем.

При цьому, відповідач не спростував інформацію, яка вказана у документах, які до митного оформлення подав позивач, а тому не можна стверджувати, що позивач заявив недостовірні дані про вартість товару, спираючись лише на дані експортної декларації та рахунку фактури видані іншим продавцем для іншого покупця на автомобіль, у якого той самий номер кузова, що і у товару, який декларував позивач.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку апеляційного суду, відповідач не довів суду належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, внаслідок чого апеляційний суд вважає їх протиправними, а тому їх належить скасувати.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції зробив невірний висновок про те, що позивач при митному оформленні товару заявив недостовірні відомості, які вплинули на митну вартість товару.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому її необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про задоволення позову.

Що стосується розподілу судових витрат, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Апеляційний суд встановив те, що за подання позову позивач сплатив 2316,29 грн., а за подання апеляційної скарги 3474,71 грн.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 5791 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автрейд» задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 140/14285/20 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0000005, на підставі якого товариству з обмеженою відповідальністю «Автрейд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ввізне мито на загальну суму 9073,43 грн., в тому числі 7258,74 грн. за основним платежем та 1814,69 грн. за штрафними санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0000006, на підставі якого товариству з обмеженою відповідальністю «Автрейд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 35289,39 грн., в тому числі 28231,51 грн. за основним платежем та 7057,88 грн. за штрафними санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0000007, на підставі якого товариству з обмеженою відповідальністю «Автрейд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок на транспортні засоби на суму 110069,08 грн., в тому числі 88055,26 грн. за основним платежем та 22013,82 грн. за штрафними санкціями.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Автрейд» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Держмитслужби 5791 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто одну) гривню 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Т. І. Шинкар
Повний текст постанови складений 11.03.2021 року