Справа № 670/665/20
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/665/20

Головуючий у 1-й інстанції: Олійник А.О.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

10 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 25 січня 2021 року (прийняте у смт Нова Ушиця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Садовця Руслана Юрійовича (далі - відповідач 1, 2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 19.10.2020 звернувся із позовом до Віньковецького районного суду Хмельницької області в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА №651718 від 27.09.2020 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Розпорядженням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 05.01.2021 справу передано на розгляд до Новоушицького районного суду Хмельницької області.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 25.01.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, з яких вбачається, що автомобіль "Volkswagen Jetta", д.н.з. НОМЕР_1 , який експлуатувався позивачем, має колір зовнішніх світлових приладів, а саме покажчиків поворотів - червоний, що не відповідає п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010, а тому позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження та в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що транспортний засіб позивача пройшов процедуру державної реєстрації та перебуває на державному обліку, транспортний засіб позивача пройшов оцінку відповідності та був допущений до експлуатації. При цьому виготовлення або переобладнання транспортного засобу з порушенням вимог стандартів не доведено жодним доказом.

Також вказано, що суд не встановив об`єктивної сторони правопорушення, а саме використання зовнішніх попереджувальних сигналів при початку руху чи зміні його напрямку.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.03.2021 о 11:00 год.

04.03.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника.

05.03.2021 від ГУНП в Хмельницькій області надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

09.03.2021 ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду відмовлено у задоволенні клопотання ГУНП в Хмельницькій області про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

27.09.2020 начальником СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Садовцем Р.Ю. винесено постанову серії БАА № 651718 у справі про адміністративні правопорушення, відповідно до якої 27.09.2020 о 13 год 42 хв. водій ОСОБА_1 в смт Ярмолинці по вул. Пушкіна, 55, керував транспортним засобом "Volkswagen Jetta" д.н.з. НОМЕР_1 , використовуючи зовнішні попереджувальні сигнали (покажчики поворотів задні червоного кольору), які не відповідають вимогам ДСТУ 3649:2010, чим порушив п.31.3, п. 31.4.3 "а" Правил дорожнього руху, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Транспортний засіб "Volkswagen Jetta", д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 , 2012 року випуску, вперше зареєстрований на території України 12.12.2019 за позивачем.

Даними сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 11.12.2019 підтверджується, що транспортний засіб "Volkswagen Jetta", категорія М1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 може бути зареєстрований і/або допущено до участі у дорожньому русі без виконання подальших процедур затвердження.

Позивач, вважаючи вказану постанову серії БАА № 651718 від 27.09.2020 у справі про адміністративні правопорушення протиправною, звернувся до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п. 31.3 ПДР заборонено експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством:

а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Суд першої інстанції зазначає, що дослідженим у ході судового розгляду відеозаписом підтверджується, що позивач керував транспортним засобом, який обладнаний задніми світловими покажчиками поворотів червоного кольору, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що з наявного в матеріалах справи відеозапису, на який посилається суд першої інстанції, беззаперечно не вбачається порушення позивачем вимог п. 31.1 а) та п. 31.3а) Правил дорожнього руху України, згідно яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, проте відповідачем не надано доказів та не спростовано твердження позивача про проходження сертифікації автомобіля під час постановлення його на облік.

Відтак, суд не вважає доведеним належними та достатніми доказами факт порушення позивачем вимог п. 31.1 а) та п. 31.3а) Правил дорожнього руху України.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП в контексті спірних правовідносин відповідальність передбачена за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Тобто із наведеного слідує, що законодавець розділяє поняття "зовнішній освітлювальний прилад" та "попереджувальний сигнал". Не зазначається про світлові покажчики повороту й у розділі 19 "Користування зовнішніми освітлювальними приладами" Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, що відносять світлові показчики повороту до попереджувальних сигналів (Розділ 9 Правил).

Крім того, словосполучення диспозиції ч.2 ст.122 КУпАП "використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням відповідних стандартів", порушення якої інкримінується позивачеві, як вбачається з наведеного вище, стосується саме зовнішніх освітлювальних приладів та не стосується попереджувальних сигналів. Відповідальність за зазначеною нормою може наступати лише у разі порушень правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Таким чином колегія суддів вважає, що позивача безпідставно притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, адже положення вказаної норми не передбачають об`єктивної сторони правопорушення, про вчинення якого позивачем стверджує відповідач. Відповідні диспозиції відсутні також й у інших нормах КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Також суд враховує, що автомобіль позивача пройшов сертифікацію в Україні, доказів протилежного відповідачем не надано.

Згідно із ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням наведеного слідує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем неправильно кваліфіковано дії позивача за частиною 2 статті 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв. Тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як протиправна підлягає скасуванню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, що відповідає повноваженням суду передбаченим п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України та положенням п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 1051 грн судового збору сплаченого згідно квитанції №0.0..1 від 07.10.2020 на суму 420,40 грн та квитанції №0.0..1 від 10.02.2021 на суму 630,60 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 25 січня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №651718 від 27 вересня 2020 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області (, вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький, 29017) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн понесених судових витрат у вигляді сплати судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і оскарженню не підлягає відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.