Справа № 420/4882/19
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4882/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Макаренко А.І.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 , Гомонець О.Є,

Від відповідача: Слободяник І.С.,

Від третіх осіб: Єрмаков В.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) до Виконавчого комітету Одеської міської ради (; адреса: пл. Думська, 1, м. Одеса, 65004), заступника Одеського міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вугельмана Павла Володимировича (65004, м. Одеса, пл.. Думська, 1), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального підприємства «Одестранспарксервіс» (; вул. Канатна, 134, м. Одеса, 65039), Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (; пл. Думська, 1, м. Одеса, 65004), фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та нечинним рішення від 26.04.2018 року, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, у якому позивачі просять суд:

визнати протиправним та нечинним з 26.04.2018 року - з дати прийняття, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.04.2018 року № 171 «Про організацію дорожнього руху по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької»;

визнати дії Виконавчого комітету Одеської міської ради щодо затвердження схем розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по пров.Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької» за площею - 398 кв.м. та площею 405,5 кв. м. протиправними та утриматися від затвердження схеми розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по АДРЕСА_4 до прийнятття відповідного Рішення Одеської міської ради та з урахуванням прав мешканців будинку АДРЕСА_5 ,

зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради забезпечити демонтаж механічного засобу обмеження паркування транспорту - в`їзного/виїзного терміналу, обладнаного шлагбаумом, розміщеного по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.10.2019 року.

27.09.2019 року за вх.№35253/19 від представника третьої особи Комунального підприємства «Одестранспарксервіс» надійшли пояснення на позов.

Підготовче засідання, призначене на 01.10.2019 року, було відкладено за клопотанням сторін на 23.10.2019 року.

16.10.2019 року за вх.№37815/19 від представника відповідача надійшов відзив на позову заяву.

Ухвалою суду від 23.10.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі третю особу Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.11.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, призначено підготовче засідання на 05.12.2019 року.

22.11.2019 року за вх.№43948/19 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

03.12.2019 року за вх.№45395/19 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 05.12.2019 року за клопотанням представника позивачів було оголошено перерву до 12.12.2019 року.

11.12.2019 року за вх.№47082/19 від представника позивача надійшли додаткові пояснення на заперечення.

У підготовчому засіданні 12.12.2019 року залучено до участі у справі третю особу фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 , оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.01.2020 року.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Аракелян М.М. на лікарняному підготовче засідання призначено на 10.02.2020 року.

11.12.2019 року за вх.№47083/19 від представника позивачів надійшла заява про уточнення позовних вимог (зміна предмету позову), згідно якої позивачі просять суд:

визнати протиправним та нечинним з 26.04.2018 року - з дати прийняття, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.04.2018 року № 171 «Про організацію дорожнього руху по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької»;

визнати дії заступника Одеського міського голови з питань діяльності виконавчих органів Котляра Андрія Івановича щодо затвердження схем розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької» за площею - 398 кв.м. та площею 405,5 кв. м. протиправними та утриматися від затвердження схеми розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької за площею 398 кв.м. та площею 405,5 кв.м. без врахування прав мешканців будинку №8/10 по провулку Красний;

зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради забезпечити демонтаж механічного засобу обмеження паркування транспорту - в`їзного/виїзного терміналу, обладнаного шлагбаумом, розміщеного по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято уточнені позовні вимоги.

11.12.2019 року за вх.№47084/19 від представника позивачів надійшло клопотання про залучення другого відповідача, згідно якого, з урахуванням наданих уточнень до позову, просив залучити до участі у справі №420/4882/19 відповідача заступника Одеського міського голови з питань діяльності виконавчих органів Котляра Андрія Івановича.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року залучено до участі у справі №420/4882/19 іншого відповідача заступника Одеського міського голови з питань діяльності виконавчих органів Котляра Андрія Івановича, розгляд справи №420/4882/19 розпочато спочатку, призначено підготовче засідання на 27.02.2020 року.

За клопотанням представника відповідача та представника третьої особи підготовче засідання, призначене на 27.02.2020 року, було відкладено на 12.03.2020 року.

За клопотанням представника позивачів підготовче засідання, призначене на 12.03.2020 року, було відкладено на 24.03.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 року провадження у справі №420/4882/19 зупинено до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року провадження у справі №420/4882/19 поновлено, призначено підготовче засідання на 03.08.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Виконавчого комітету Одеської міської ради про повернення без розгляду заяви про уточнення позовних вимог (зміну предмету позову) та клопотання про заміну неналежного відповідача (вх.№11078/20 від 11.03.2020 року).

24.02.2020 року за вх.№8130/20 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (зміна предмету позову), а за вх.№8128/20 клопотання про заміну неналежного відповідача. Вказане обґрунтовано тим, що після дослідження матеріалів справи встановлено, що оскаржувана схема розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької» за площею 405,5 кв. м., затверджена заступником Одеського міського голови з питань діяльності виконавчих органів Котляра Андрія Івановича на теперішній час є нечинною, а у зв`язку із переходом повноважень у цій сфері до заступника Одеського міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вугельмана Павла Володимировича останнім було затверджено схему розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької» за площею 398 кв. м. Таким чином, на даний момент належним відповідачем є посадова особа ОСОБА_4 , а у відповідній частині позовні вимоги підлягають уточненню (зміні).

Згідно уточнених позовних вимог позивачі просять суд:

визнати протиправним та нечинним з 26.04.2018 року - з дати прийняття, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.04.2018 року № 171 «Про організацію дорожнього руху по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької»;

визнати дії заступника Одеського міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вугельмана Павла Володимировича щодо затвердження схеми розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької» за площею - 398 кв.м. протиправними та утриматися від затвердження схеми розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької за площею 398 кв.м.;

зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради забезпечити демонтаж механічного засобу обмеження паркування транспорту - в`їзного/виїзного терміналу, обладнаного шлагбаумом, розміщеного по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року прийнято уточнені позовні вимоги в редакції заяви від 24.02.2020 року, замінено відповідача заступника Одеського міського голови Котляра Андрія Івановича на належного відповідача - заступника Одеського міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вугельмана Павла Володимировича (65004, м. Одеса, пл.. Думська, 1), розгляд справи №420/4882/19 розпочато спочатку, призначено підготовче засідання на 20.08.2020 року.

У підготовчому засіданні 20.08.2020 року встановлено, що відповідач та позивач належним чином не повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання, у зв`язку із чим його було відкладено на 07.09.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.09.2020 року.

У зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання 24.09.2020 року його було перенесено на 07.10.2020 року.

У судовому засіданні 07.10.2020 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву до 26.10.2020 року. У зв`язку із перебуванням головуючого судді Аракелян М.М. на лікарняному судове засідання перенесено на 28.10.2020 року.

Ухвалою суду від 29.10.2020 року провадження у справі зупинено, призначено судове засідання на 30.11.2020 року.

Судове засідання призначене на 30 листопада 2020 р. було перенесено у зв`язку з перебуванням судді у відпустці та призначено на 16 грудня 2020 р.

Судове засідання призначене на 16 грудня 2020 р. перенесено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та призначено на 14 січня 2021 р.

Судове засідання призначене на 14 грудня 2021 р. відкладено за клопотанням представника відповідача на 08 лютого 2021 р.

У судовому засіданні 08.02.2021 року для додаткового вивчення матеріалів справи оголошено перерву до 23.02.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог в їх уточненій редакції від 24.02.2020 року (вх.№8130/20) вказано, що оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.04.2018 року № 171 вирішено встановити шлагбаум по провулку Красному у м. Одесі на його перетині з вулицею Грецькою. Встановлення вказаного об`єкту, а як документальне оформлення підстав для його встановлення рішення виконавчого комітету, позивачі вважають незаконним, зазначаючи, що:

по-перше, зміст оскаржуваного рішення не містить жодних мотивів та обґрунтувань з посиланням на відповідні норми права, які б свідчили про наявність підстав для встановлення механічного засобу обмеження паркування транспорту в`їзного/виїзного терміналу;

по-друге, провулок Красний у м. Одесі є проїзної частиною і зокрема єдиним транспортним шляхом для доступу до житлових будівель, розміщених на даній вулиці. Згідно положень Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою КМ України від 03.12.2009 року №1342, можливість встановлення автоматичних в`їзних/виїзних терміналів чи інших механічних засобів на проїзній частині вулиці не встановлена;

по-третє, встановлений шлагбаум не використовується за цільовим призначенням, а лише неправомірно обмежує рух транспортних засобів, які належать мешканцям житлових будинків (квартир) по АДРЕСА_4 , та є перешкодою для проїзду до їх помешкання. Крім цього, позивач звернув увагу, що окрім перешкод у здійсненні права вільного пересування розміщений шлагбаум ставить під загрозу право мешканців провулку Красного на отримання медичної, протиаварійної та протипожежної охорони, оскільки він перешкоджає вільному проїзду до будинку №8/10 по провулку Красний, де мешкають позивачі, санітарного, аварійного та іншого транспорту.

27.09.2019 року за вх.№35253/19 від представника третьої особи Комунального підприємства «Одестранспарксервіс» надійшли пояснення щодо позову. Представник третьої особи вказує, що рішенням Одеської міської ради від 27.08.2014 року земельні ділянки по провулку Красному були включені до переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси. Метою організації паркування по провулку Красному є оптимізація дорожнього руху автотранспорту, пішоходів, інших учасників дорожнього руху, недопущення порушення Правил дорожнього руху України, а також забезпечення належної організації дорожнього руху по пров. Красному. Вирішення вказаного питання перебуває у віданні органу місцевого самоврядування, а позивачами не надано до суду належних доказів, які свідчать про протиправність дій Виконавчого комітету Одеської міської ради щодо погодження та затвердження зазначених схем.

16.10.20219 року за вх.№37815/19 від представника Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти заявлених позовних вимог. В обґрунтування правової позиції представник виконавчого комітету вказує, що:

по-перше, оскаржуване рішення прийняте виконавчим комітетом на реалізацію повноважень органів місцевого самоврядування в частині організації благоустрою населених пунктів. При цьому, технічні засоби регулювання дорожнього руху, за допомогою яких забезпечується організація дорожнього руху, відноситься до категорії елементів об`єктів благоустрою;

по-друге, підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало звернення департаменту муніципальної безпеки стосовно численних скарг з приводу хаотичного паркування автотранспорту, який призводить до ускладнення руху пішоходів та транспортного колапсу;

по-третє, вказаний акт є організаційно-розпорядчим документом, який містить виключно надані виконавчим комітетом доручення іншому виконавчому органу , рішення не є нормативно-правовим актом та не встановлює будь-яких прав або обов`язків позивачів;

по-четверте, встановлення та демонтаж механічних засобів обмеження паркування транспорту не належить до повноважень виконавчого комітету Одеської міської ради.

22.11.2019 року за вх.№43948/19 від представника позивачів надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що рішення має прямий вплив на права та інтереси осіб, що проживають по пров. Красний, зокрема позивачів. Більше того, за змістом оскаржуваного рішення вказівка іншому органу встановити шлагбаум не відрізняється від факту його встановлення, оскільки об`єктивно таке встановлення ініційовано саме відповідачем. Представник звернув увагу суду на те, що на розробленій Схемі спеціально відведеної автостоянки вона займає земельну ділянку, що належить до прибудинкової території багатоквартирного будинку.

03.12.2019 року за вх.№45695/19 надійшли заперечення відповідача, де вказано, що позивачем не надано належних доказів наявності у позивача права власності або користування на будь-яку земельну ділянку, а тому числі прибудинкову територію, а також документів щодо визначення розмірів та конфігурацій останньої.

У судове засідання 23.02.2021 року прибув позивач ОСОБА_1 , представник позивача, представник Виконавчого комітету Одеської міської ради та третя особа ОСОБА_3 . Учасники процесу підтримали позиції, викладені у письмових заявах по суті.

ФОП ОСОБА_3 у письмових поясненнях вказує, що викладені позивачами обставини не відповідають дійсності, діяльність із розміщення автостоянки ним здійснюється на законних підставах та з метою поліпшення благоустрою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, судом встановлено наступне.

17.04.2018 року Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради звернувся з листом до заступника Одеського міського голови стосовно численних скарг з приводу хаотичного паркування автотранспорту, який призводить до ускладнення руху пішоходів та транспортного колапсу по провулку Червоному на перехресті між вул. Грецькою та вул. Дерибасівською (Т.1 а.с.131-132).

Як зазначає відповідач, співробітниками департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради сумісно з КП «Одестранспарксервіс» в результаті проведення моніторингу зафіксовано, що ділянка по пров. Червоному характеризується складною транспортною ситуацією, зокрема хаотичним паркуванням транспортних засобів у недозволених місцях та займанням полоси руху, що знижує пропускну здатність цієї ділянки. За відсутності організації дорожнього руху та схеми паркування на вказаній ділянці створюються перешкоди руху пішоходів та спеціалізованого автотранспорту (карет швидкої допомоги, транспорту для вивезення сміття, технологічного транспорту, інкасаторського тощо).

З урахуванням наведеного Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради звернувся з проханням доручити Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради підготувати проект рішення виконавчого комітету Одеської міської ради щодо розміщення та встановлення контрольно-пропускного пункту (в`їзного-виїзного терміналу, обладнаного шлагбаумом) по пров. Червоному з боку вул. Грецької відповідно до розробленої КП «Одестранспарксервіс» схеми розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці, а також доручити КП «Одестранспарксервіс» укласти договір з оператором за адресою: пров. Червоний на ділянці між вул. Грецькою та вул. Дерибасівською (Т.1 а.с.131).

Заступником міського голови затверджено Схему розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької» за площею 398 кв. м. (Т.1 а.с.19).

Листом від 24.04.2018 року №01-41/967 Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху повідомлено про підготовку проекту рішення виконавчого комітету Одеської міської ради «Про організацію дорожнього руху по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької» (Т.1 а.с.134).

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.04.2018 року №171 доручено комунальній установі «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» розробити схему організації дорожнього руху на ділянці від вул. Дерибасівської до вул. Грецької, а також забезпечити встановлення дорожніх знаків та механічних засобів обмеження паркування транспорту - в`їзного/виїзного терміналу, обладнаного шлагбаумом, та диспетчерського пункту (Т.1 а.с.130).

Згідно з Договором №99/П-КР-2018/03-01 від 15.05.2018 року Комунальне підприємство «Одектранспарксервіс» надало право оператору Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (спеціальна відведена автостоянка) загальною площею 405,5 кв. м. за адресою пров. Красний від вул. Грецької до вул. Дерибасівської (405,5 м2) (Т.1 а.с.15-16).

Згідно Додаткової угоди від 18.06.2019 року №2/19 до Договору №99/П-КР-2018/03-01 від 15.05.2018 року вирішено припинити його дію достроково за згодою сторін (Т.1 а.с.18).

Згідно з Договором №154/П-КР-2019/03-01 від 18.06.2019 року Комунальне підприємство «Одектранспарксервіс» надало право оператору Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (спеціальна відведена автостоянка) загальною площею 398 кв. м. за адресою АДРЕСА_4 від АДРЕСА_4 (398 м2)

Як вбачається із наявної в матеріалах справи фотофіксації, за вказаною адресою встановлено механічні засоби обмеження паркування транспорту - в`їзний/виїзний термінал, обладнаний шлагбаумом, та диспетчерський пункт (Т.1 а.с.27).

12.03.2019 року на ім`я директора Департаменту муніципальної безпеки направлено колективну заяву, у тому числі від імені позивача ОСОБА_1 , щодо демонтажу встановлених засобів для організації паркування (Т.1 а.с.28-29).

Листом від 21.03.2019 року №66/01-КО-39 позивача повідомлено про Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.04.2018 року №171 (Т.1 а.с.30).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, а також затвердженням схеми розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по АДРЕСА_4 » за площею 398 кв. м., позивачі звернулись до суду із даною позовною заявою, посилаючись на те, що їх права як мешканців будинку АДРЕСА_5 порушуються оскаржуваним рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.1 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон №3353) він регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Стаття 6 Закону №3353 визначає, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема:

виконання вимог законодавства та рішень органів виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку;

організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами;

контроль за виявленням дорожньо-транспортних пригод та впровадженням заходів у місцях їх концентрації, на аварійно-небезпечних ділянках вулиць, доріг та залізничних переїздах;

прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування.

Згідно статті 21 Закону №3353 автомобільна дорога, вулиця являє собою частину території, в тому числі в населеному пункті, призначену для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розміщеними на ній спорудами.

Автомобільні дороги, вулиці поділяються на: загального користування, відомчі та приватні.

Автомобільні (позаміські) дороги загального користування поділяються на дороги державного та місцевого значення. Автомобільні дороги державного значення поділяються на магістральні та інші.

У містах вулиці та дороги поділяються на магістральні вулиці та дороги, дороги та вулиці місцевого значення.

Стаття 27 Закону №3353 визначає особливості організації дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах.

Організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-телекомунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і нормативів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Для правильного вирішення даного правового спору суд має встановити наявність юридичних підстав для розміщення спеціально відведеної автостоянки по пров. Красному, а також порушення прав та інтересів позивачів оскаржуваним рішенням.

Суд зазначає, що за змістом оскаржуваного рішення №171 його прийнято відповідно до частини 1 ст.52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280).

Згідно ч.1, 2 ст.52 Закону №280 виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

2. Виконавчий комітет ради:

1) попередньо розглядає та схвалює проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, прогноз місцевого бюджету, проект місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради;

2) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників;

3) має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Згідно пп.7 п. «а» ч.1 ст.30 Закону №280 до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»:

благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;

вулично-дорожня мережа - призначена для руху транспортних засобів і пішоходів мережа вулиць, доріг, внутрішньоквартальні та інші проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, набережні, майдани, площі, а також автомобільні стоянки та майданчики для паркування транспортних засобів з інженерними та допоміжними спорудами, технічними засобами організації дорожнього руху.

Отже, застосування технічних засобів організації дорожнього руху є одним із способів забезпечення благоустрою населених пунктів та перебуває у віданні органів місцевого самоврядування.

При цьому, навіть у разі перебування у органу місцевого самоврядування дискреційних повноважень у певній сфері, рішення, прийняті на реалізацію таких повноважень, мають відповідати Конституції України, Законам України, а також встановленим ст.2 КАС України критеріям. В іншому випадку, таке рішення не може вважатись правомірним.

Як встановлено судом, організація дорожнього руху по пров. Красному здійснена на підставі Схеми розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по пров.Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької» площею 398 кв. м.

Постановою КМ України №1392 від 03.12.2009 року затверджено Правила

паркування транспортних засобів (далі Правила №1392).

Згідно п.1 Правил ці Правила регламентують організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів.

Пунктом 4 правил визначено наступні терміни:

паркування - розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування;

автоматичний в`їзний та виїзний термінал - система пристроїв, яка призначена для пропуску/випуску транспортних засобів на майданчики/з майданчиків для паркування і може бути обладнана приладом для сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування;

відведені майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852);

спеціально обладнані майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху

Згідно п.6 Правил №1392 контроль за виконанням цих Правил здійснює уповноважений підрозділ Національної поліції у частині забезпечення безпеки дорожнього руху на майданчиках для паркування та посадові особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у частині контролю за станом благоустрою та утримання майданчиків для паркування (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування).

Отже чинне законодавство в залежності від типу розміщення місць для паркування виокремлює відведені майданчики для паркування та спеціально обладнані майданчики для паркування.

Такого типу як «спеціально відведена автостоянка» Правила №1392, що є спеціальним актом у даній сфері, не передбачають, що вже вказує на дії органу місцевого самоврядування поза межами правового регулювання при виданні оскаржуваного рішення.

Більше того, навіть якщо вважати, що за змістом розробленої схеми облаштовується спеціально обладнаний майданчик для паркування, судом все одно встановлено невідповідність розробленим попередньо перелікам спеціальних земельних ділянок.

Перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси затверджено рішенням Одеської міської ради від 27.08.2014 №5286-УІ «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції».

У відповідності до «Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м.Одеси (місця для паркування) у новій редакції (додаток №1)» п.726 зазначено місцезнаходження земельної ділянки по адресу провулок Красний (Приморський район м.Одеси) відведеної для розташування 20 місць для паркування площею 250 м.кв. Рішенням Одеської міської ради від 04.10.2017 року №2477-УІІ доповнено Перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м.Одеси (місце паркування), затверджений згідно з додатком №1 до рішення наступним пунктом, а саме: п.866 провулок Красний,1, на 10 паркомісць. площею 137,50 кв.м.

Перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м.Одеси (спеціально відведені стоянки), затверджений рішенням Одеської міської ради від 27.08.2014 року №5286 -VI не передбачає відповідної земельної ділянки про провулку Красний.

За положеннями абзаців першого, другого підпункту 2681.1.2 пункту 2681.1 статті 2681 Податкового кодексу України (далі - ПК України) установлено, що перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, в якому зазначаються їх місцезнаходження, загальна площа, технічне облаштування, кількість місць для паркування транспортних засобів, затверджується рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, про встановлення збору. Таке рішення разом з переліком осіб, які уповноважені організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів, надається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, контролюючому органу в порядку, встановленому розділом I цього Кодексу.

Отже, надання дозволу на розміщення місць для паркування вздовж проїзної частини не відповідає раніше прийнятим рішенням Одеської міської ради.

Також суд звертає увагу, що відповідно до підпункту 14.1.229 Податкового кодексу України, спеціально відведені автостоянки - площа території (землі), що належить на правах власності територіальній громаді або державі, яка визначається органами місцевого самоврядування із встановленням правил щодо відповідальності за збереження транспортного засобу.

Відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частини першої статті 79-1 цього Кодексу формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності (частина друга статті 79-1 ЗК України).

Дані про місце розташування земельної ділянки вносяться до державного земельного кадастру (п.п. 4 п. 72 "Порядку ведення Державного земельного кадастру", затвердженого постановою КМУ від 17.10.12 р. №1051). Проте, у рішенні не визначено кадастрового номеру такої земельної ділянки, що не дає можливості однозначно визначити її місце розташування.

Відповідно до пункту 2.11. «Положення про Адресний реєстр міста Одеси», що є Додатком 1 до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2009 р. №809, адресою земельної ділянки є адреса об`єкта нерухомості, розташованого на ній.

Враховуючи, що на земельній ділянці не встановлено жодного об`єкту нерухомості, їй не може бути присвоєно поштової адреси і єдиним визначенням її місця розташування є кадастровий номер, що упередить виникнення суперечок з питань землекористування із суміжними землекористувачами.

Таким чином, рішення виконавчого комітету ОМР №171 прийняте щодо невизначеної земельної ділянки, щодо якої неможливо встановити її реальне місце розташування.

Відповідно до положень частини 1 статті 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

-надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

- формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Суд зазначає, що у розумінні норм ст.ст.83, 123 Земельного кодексу України у системному зв`язку із положенням п.п.268.1.2 п.268.1 ст.268 ПК України дає підстави для висновку, що відведення спеціальних земельних ділянок для провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, які затверджуються переліком органу місцевого самоврядування, має здійснюватися з урахуванням норм ЗК України щодо порядку формування земельних ділянок. Це випливає також із визначень, наведених у п.п.14.1.104 п.14.1 ст.14, п.п. 14.1.229 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України щодо понять «майданчики для платного паркування», «спеціально відведені автостоянки».

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019р. у справі №520/12022/17.

У даному контексті суд оцінює спірне рішення №171 як необґрунтоване та протиправне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже суд має встановити, яким чином в правовідносинах, щодо яких виник спір, порушуються права особи, яка звернулась за судовим захистом, чи її охоронювані законом інтереси.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

За частиною другою статті 55 Конституції Україникожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Як згадано вище, предметом спору у цій справі є законність рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування про розроблення схеми для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, яким, на думку позивачів, обмежено їх законний інтерес щодо безоплатного паркування транспортного засобу біля будинку по АДРЕСА_4 , де вони мешкають.

Позивачі звернулися до суду, повідомили і обґрунтували хто, який саме суб`єкт владних повноважень, яким чином і який саме їх інтерес порушив.

Суд приймає їх доводи щодо створення перешкод у вільному проїзді до їх помешкання та перешкод у проїзді іншого транспорту (санітарного, протипожежного, тощо) по пров.Красному, а також констатує обґрунтованість їх посилань на те, що оскаржуване рішення приймалося з метою організації безпечного руху, а виконувалось виключно з метою організації платної автостоянки вздовж усієї ділянки по пров.Красному між вул.Грецькою та вул.Дерибасівською.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що організацією платної автостоянки та встановленням шлагбауму дійсно створюються безпечні умови дорожнього руху на спірній ділянці по пров.Красному у м.Одесі.

Відповідно до визначених завдань адміністративного судочинства суд досліджує обставини, що вказують на порушене індивідуально виражене право позивачів, і мотивує, хто, якими діями і рішеннями порушив їх законний інтерес, яким чином відповідачі мали діяти відповідно до встановленого законодавством порядку.

Викладені міркування вказують, що посилання відповідача та третьої особи на відсутність у позивачів порушеного права або інтересу, які можуть бути захищені шляхом задоволення цього позову, є безпідставними, а тому такі доводи суд не приймає.

Оцінюючи доводи відповідача про відсутність ознак спірного рішення як нормативно-правового акта, суд зазначає наступне.

Конституцією України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144 Конституції України).

На основі цього положення Конституції України в Законі № 280/97-ВР визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59 цього Закону).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти (Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009).

Актами нормативно-правового характеру є локальні документи, які встановлюють, змінюють чи скасовують обов`язкові для виконання на певній території правила поведінки. Такі акти не стосуються якогось одного суб`єкта правовідносин і розраховані на багаторазове застосування.

Ненормативними актами є індивідуально-правові акти, які є юридичними фактами, на підставі яких у фізичних осіб та юридичних осіб приватного права виникають, змінюються або припиняються конкретні права та обов`язки. Такі акти стосуються конкретних суб`єктів правовідносин (фізичних осіб та/чи юридичних осіб приватного права) і розраховані на одноразове застосування.

Дійсно, спірне рішення Міськради не містить в собі певних ознак нормативно-правового акта, визначення якого наведене вище. За своєю видовою ознакою, суттю, конкретним змістом, правовою природою спірне рішення має ознаки акта, в основі якого лежить зафіксована у виді документа (акта) діяльність із застосування норми права стосовно конкретного природного об`єкта, фактично ідентифікованого об`єкта нерухомості, яким у цій справі є певна частина об`єкту комунальної власності, що має певне цільове призначення.

За такими критеріями спірне рішення не може відноситися до нормативно-правового акта.

При цьому, слід застерегти, що хоча цей акт не має ознак нормативності, це однак не означає, що змінюються правила, порядок, повноваження і обов`язок органу місцевого самоврядування ухвалювати рішення про розроблення схем для паркування з дотриманням вимог земельного та іншого, пов`язаного з ним, законодавства.

У даному випадку, з урахуванням висновку суду про протиправність рішення виконавчого комітету №171 від 26.04.2018 року, суд не вбачає ознак ефективності як способу захисту у задоволенні позовних вимог про визнання дій заступника Одеського міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вугельмана Павла Володимировича щодо затвердження схеми розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької» за площею - 398 кв.м. протиправними та утримання від затвердження схеми розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по АДРЕСА_4 за площею 398 кв.м., оскільки затвердження схеми є наслідком спірного рішення і походить від нього, самостійного значення не має.

Верховний Суд України у постанові від 08 грудня 2009 року виснував, що такий спосіб захисту (вимога про визнання акта нечинним), як випливає з системного аналізу статей 105, 162, 171 КАС України (у редакції, чинній на час її ухвалення), може стосуватися лише випадків оскарження нормативно-правових актів. Відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема, у моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 судам, зокрема, роз`яснено, що визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Поряд із цим за принципом диспозитивності адміністративний суд може в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо обраний позивачем спосіб захисту не є достатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів. Так за частиною другою статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тому задля відновлення порушених прав та законних інтересів позивачів доцільно враховувати конкретні обставини справи та суть правовідносин, які склалися після їх врегулювання спірним актом, суд, відкривши провадження у справі за ст.264 КАС України, вважає можливим визнати спірне рішення нечинним.

З урахуванням наведених вище доводів, а також з метою належного захисту порушених прав позивачів у поєднанні з допустимим механізмом захисту порушених прав суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, задовольняючи також як похідну вимогу про зобов`язання відповідача забезпечити демонтаж в`їзного/виїзного терміналу, обладнаного шлагбаумом по пров.Красному у м.Одесі, між вул.Грецькою та вул.Дерібасівською.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, а доводи відповідача та третіх осіб відхиляє з вищенаведених мотивів.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Кожним із позивачів сплачено судовий збір по 2305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 20 коп. (Т.1 а.с.5-6).

Суд дійшов висновку про стягнення з Виконавчого комітету Одеської міської ради () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суми сплаченого судового збору у розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 20 коп. та на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суми сплаченого судового збору у розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) до Виконавчого комітету Одеської міської ради (; адреса: пл. Думська, 1, м. Одеса, 65004), заступника Одеського міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вугельмана Павла Володимировича (65004, м. Одеса, пл.. Думська, 1), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального підприємства «Одестранспарксервіс» (; вул. Канатна, 134, м. Одеса, 65039), Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (; пл. Думська, 1, м. Одеса, 65004), фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та нечинним рішення від 26.04.2018 року, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.04.2018 року № 171 «Про організацію дорожнього руху по пров. Красному на ділянці від вул.Дерибасівської до вул. Грецької».

Зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради забезпечити демонтаж механічного засобу обмеження паркування транспорту - в`їзного/виїзного терміналу, обладнаного шлагбаумом, розміщеного по пров. Красному на ділянці від вул.Дерибасівської до вул. Грецької.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 20 коп.

Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано суддею 09.03.2021 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці 04.03.2021 року та 05.03.2021 року.

Суддя М.М. Аракелян