Справа № 753/1373/20
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/627/21
Справа № 753/173/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Циганової Ю.М.

розглянувши за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Патрульного поліції роти №1 батальйону №3 УПП у м.Києві ДПП лейтенанта поліції Конуріна Олексія Сергійовича, третя особа- Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2020 року позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Патрульного поліції роти №1 батальйону №3 УПП у м.Києві ДПП лейтенанта поліції Конуріна Олексія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.01.2020 відносно неї працівником поліції було винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 12.01.2020 близько 12:30 год., керуючи автомобілем «CITROEN C4 AIRCROSS», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Саперно-Слобідська, 105 водій, керуючи ТЗ рухався зі швидкістю руху 79 км/год, чим порушила вимоги п.12.4 ПДР України - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 255,00 грн.

Порушення зафіксовано не в автоматичному режимі. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000787).

В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що вона ПДР не порушувала та вважає, що інспектор незаконно виніс постанову відносно неї.

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим.

Позивач зазначає, що приладом TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000787) не була здійснена відео- та фото- фіксація скоєного адміністративного правопорушення, про що відсутній запис у Постанові п.9.

Також, позивач зазначає, що у момент здійснення руху попереду та збоку її транспортного засобу рухалися також інші автомобілі, відповідач мав враховувати, що прилад TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000787) неспроможній однозначно ідентифікувати номерні знаки саме автомобіля позивача.

Також відповідачем не було прийнято до уваги пояснень позивача про те, що згідно п.12.8. ПДР, на ділянках доріг, де створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більш високою швидкістю, за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, дозволена швидкість руху може бути збільшена шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

Зазначає, що рішенням КМР від 09.10.2018 №1739/5803 «Про перелік ділянок доріг, на яких дозволяється швидкість руху транспортних засобів до 80 км/год у період з 01 квітня до 01 листопада дозволяється на таких ділянках, зокрема, вул. Саперно-Слобідська (від вул. М.Грінченка до Південного мосту).

Позивач вважає, що відповідачем при розгляді адміністративного матеріалу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не було належним чином враховано всі обставини: відсутність доказів та не прийняття до уваги щодо належної організації дорожнього руху, відсутність інформаційно-вказівних знаків, що запроваджують або скасовують певний режим руху на даній ділянці дороги, дорожніх знаків про зміну швидкісного режиму.

Враховуючи вищевикладене, позивач просила позов задовольнити.

03.02.2020 року ухвалою Дарницького районного суду м.Києва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Патрульного поліції роти №1 батальйону №3 УПП у м.Києві ДПП лейтенанта поліції Конуріна Олексія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м.Києва.

21.05.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 27.05.2020 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

16.07.2020 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи на позовну заяву про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1966731 від 12.01.2020, в яких вимоги позивача третя особа вважає безпідставними, а також таким, що не підлягають задоволенню.

30.07.2020 року до суду надійшли заперечення на пояснення третьої особи від позивача, в якому остання вважає їх не обґрунтованими.

Враховуючи те, що на адресу суду заяв або заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні не надійшло, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.01.2020 відносно позивача було складено постанову серії ЕАК № 1996731 за те, що 12.01.2020 близько 12:59 год., керуючи автомобілем «СITROEN C4 AIRCROSS», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Саперно-Слобідська, 105, водій керуючи ТЗ зі швидкістю руху 79 км/год перевищив встановлене обмеження швидкості руху, на 29 км/год, чим порушив п.12.4. ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306.

Даною постановою за ч.1 ст.122 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення в розмірі 255,00 грн.

Дослідивши складену постанову серії ЕАК № 1966731 від 12.01.2020 та матеріали справи, суд вбачає, наступне.

Судом встановлено, що 12.01.2020 року екіпажем «Рубін» за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000787) було виявлено порушення ПДР, а саме, водій керуючи автомобілем «СITROEN C4 AIRCROSS», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Саперно-Слобідська, 105, зі швидкістю руху 79 км/год перевищив встановлене обмеження швидкості руху, на 29 км/год, порушивши п.12.4. ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306. У населених пунктах рух ТЗ дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту даної норми, суд приходить до висновку про належність показу приладу TruCam LTI 20/20 (cерійний номер ТС000787) як доказ в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

На підтвердження достовірності показу приладу TruCam LTI 20/20 (cерійний номер ТС000787), суду надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17471, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 27.11.2019 та чинного до 27.11.2020, згідно якого вказано, що лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCam LTI 20/20 (cерійний номер ТС000787), є придатним до застосування, копія експертного висновку №04/02/03-3008 від 27.09.2018, копія сертифікату про затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012, копія відповіді державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 04.10.2018.

Наведеними доказами також підтверджується правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20 працівниками поліції.

Доказів на спростування того, що в діях позивача відсутнє порушення ПДР, зокрема, здійснення руху з дозволеною на спірній ділянці дороги швидкості руху, останньою не надано.

Отже суд вважає, що факт порушення позивачем п.12.4. ПДР доведено відповідачем.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Суд вважає, що доводи позивача про те, що на спірній ділянці дороги не здійснено належної організації дорожнього руху за відсутністю інформаційно-вказівних знаків, що запроваджують або скасовують певний режим руху, суд вважає недоведеними.

Так, дійсно рішенням КМР від 09.10.2018 №1739/5803 передбачено перелік ділянок доріг, на яких дозволяється швидкість руху транспортних засобів до 80 км/год., зокрема, по вул. Саперно-Слобідська (від вул. М.Грінченка до Південного мосту).

Дане рішення мало свою дію у часі, тобто у період з 01 квітня до 01 листопада.

Відповідно до п.2.3 (Б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що позивач, як учасник дорожнього руху мала бути обізнана, що рух на спірній ділянці дороги є обмеженим та становить 50 км/год., оскільки остання здійснювала рух саме в населеному пункті.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що доводи позивача щодо відсутності на спірній ділянці дороги належної організації дорожнього руху за відсутністю інформаційно-вказівних знаків, що запроваджують або скасовують певний режим руху, суд вважає неспроможними.

Таким чином, доводи позивача про те, що остання має бути звільнена від адміністративної відповідальності, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства на підставі наявних доказів про адміністративне правопорушення, на основі яких було встановлено винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та немає підстав для скасування відповідної постанови, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставини, що включають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи не надано.

Таким чином, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку винесена у межах повноважень відповідача в порядок та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведе вище, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Патрульного поліції роти №1 батальйону №3 УПП у м.Києві ДПП лейтенанта поліції Конуріна Олексія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М.Букіна