Справа № 380/5883/20
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року справа №380/5883/20

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Демчина В.Ю.,

за участю:

представника позивача Цімури Я.В.,

представників відповідача Заплітної Ю.В., Горбаня О.В.

розглянув у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 11, ), в якому просить суд:

-визнати дії відповідача протиправними щодо відмови у видачі паспорта громадянину України ОСОБА_1 згідно його заяви від 06.05.2020;

-зобов`язати відповідача видати громадянину України ОСОБА_1 паспорт громадянина України згідно з поданою заявою від 06.05.2020, так як в розумінні п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» він є громадянином України.

24.07.2020 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1

24.07.2020 одночасно з позовною заявою надійшла заява адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову, у задоволенні якої суд відмовив, прийнявши ухвалу від 27.07.2020.

27.07.2020 суд відкрив провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 19.08.2020 суд перейшов із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому судовому засіданні суд, відповідно до ухвал, що занесені до протоколу судового засідання від 28.09.2020, 25.11.2020, 09.12.2020, долучив до матеріалів справи докази, що подані представниками сторін.

Ухвалою суду від 09.12.2020 суд закрив підготовче провадження у справі і призначив розгляд справи по суті на 11.01.2021.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, ОСОБА_1 , звернувся у територіальний підрозділ Державної міграційної служби України із заявою про оформлення паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм замість паспорта зразка 1994 року. Однак, згідно з листом начальника Центру оформлення документів №4 ЛМУ ГУ ДМС України у Львівській області, ОСОБА_1 відмовлено у видачі паспорта у зв`язку з тим, що він не є громадянином України.

ОСОБА_1 , вважає, що щодо нього, як громадянина України, протиправно винесено рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України.

Відповідач, Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві (т.1, а.с.68-79). Відповідач вважає, що ОСОБА_1 не є громадянином України, оскільки паспорт громадянина України, який йому було видано у 2003 році, отримано із порушенням порядку та на підставі неправдивих даних.

У відповіді на відзив (т.1, а.с.84-91) позивач зазначив, що він документувався паспортом громадянина України у 1991 році, оскільки станом на день проголошення незалежності України, проживав на її території. Також позивач зазначив, що паспорт, виданий йому Баранівським РВ УМВС України у Житомирській області у 2003 році був незаконно внесений в інформаційну систему «Недійсний документ», що підтверджено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.10.2019. Позивач вважає, висновок службової перевірки за 2006 рік не призвів до визнання недійсним паспорта громадянина України, оскільки підставою втрати або припинення громадянства України не є висновок службової перевірки. Позивач також наголошує, що рішення судів про видворення ОСОБА_1 впродовж 2013-2014, є недостовірними та недостатніми, бо вони ґрунтуються на висновку службової перевірки, який є неактуальним. Позивач зазначає, що припинення ОСОБА_1 громадянства Грузії, не впливає на його статус як громадянина України. Позивач додатково наголошує, що ніхто з посадових осіб, які документували ОСОБА_1 паспортом громадянина України, до кримінальної відповідальності за службові злочини не притягалися, більше того, рішенням суду у справі №1.380.2019.002075 встановлено відсутність порушень при документуванні ОСОБА_1 паспортом громадянина України.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Суд встановив таке.

06.05.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Відділу «Центр оформлення документів №4» Львівського міського управління ДМС України у Львівській області із заявою про видачу паспорта громадянина України у формі картки.

Листом від 07.07.2020 №4654-28-4654-20, начальник відділу центр оформлення документів №4» ЛМУ ГУ ДМС України у Львівській області від 07.07.2020 №4654-28-4654-20 Я. Куценко повідомив ОСОБА_1 , що ДМС України має інформацію від компетентних органів Республіки Грузія про зміну ОСОБА_1 своїх персональних даних на « ОСОБА_1 », що стало підставою для прийняття рішення про відмову в оформленні та видачі паспорта громадянина України.

ОСОБА_1 , на підтвердження наявності підстав для отримання паспорта громадянина України подав суду відповідь на запит щодо наявності виборця в реєстрі виборців станом на 12.07.2020, довідку про реєстрацію місця проживання особи, копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Баранівським РВ УМВС України в Житомирській області 31.01.2003,

Вважаючи, що йому протиправно відмовили у видачі паспорта громадянина України, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Постанова №302).

Згідно з пунктом 10 Постанови № 302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (далі - Центр).

Відповідно до пункту 32 Постанови №302 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС не пізніше наступного дня після надходження до розгляду документів перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства. До переліку документів, які подаються для оформлення паспорту, зокрема, надаються оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України).

Перелік документів, які подаються заявником для оформлення паспорта, зазначений в пункті 35 вказаного Порядку.

Після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт (пункт 38 Порядку № 302).

Пунктом 44 Постанови № 302 визначено, що за результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту видачі свідоцтва про народження, а також перевірки факту належності особи до громадянства України працівником територіального підрозділу ДМС складається висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником територіального органу ДМС. Якщо за результатами проведення зазначеної процедури особу не встановлено, приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку, передбаченому пунктами 100 і 101 цього Порядку.

Відповідно до пунктів 78-82 Постанови №302 у разі коли під час порівняння фотозображення із фотокарткою не встановлено тотожність зображеної на них особи або виявлено невідповідність відомостей, зазначених у запиті, даним, наведеним у заяві про видачу паспорта, який підлягає обміну, про це повідомляється територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, для вжиття додаткових заходів з ідентифікації особи і з`ясування обставин виникнення розбіжностей.

За результатами проведених перевірок, підтвердження факту видачі паспорта зразка 1994 року, ідентифікації особи працівник територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.

У разі коли паспорт зразка 1994 року був оформлений територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, територіальний підрозділ ДМС надсилає запити до відповідного територіального органу ДМС.

У разі коли картотеки заяв про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація в наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до пункту 43 цього Порядку.

За результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту видачі паспорта зразка 1994 року, перевірки факту належності до громадянства України особи, яка набула громадянство України відповідно до статті 6 Закону України "Про громадянство України", працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником територіального органу ДМС, та приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.

Якщо за результатами проведення процедури встановлення особи її не було встановлено, приймається рішення про відмову в оформленні паспорта особі, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, із зазначенням підстав відмови.

Згідно з пунктом 100 Постанови № 302 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

Згідно з пунктом 101 Постанови № 302 у рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови.

У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого вручення заявнику.

Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта.

Відповідно до пунктів 115-117 Постанови № 302 рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі паспорта може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду. ДМС, територіальний орган ДМС має право переглянути рішення, прийняте відповідно територіальним органом ДМС або територіальним підрозділом ДМС, і за наявності підстав зобов`язати його скасувати попереднє рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі паспорта і прийняти нове рішення на підставі раніше поданих документів. Інформація про результати розгляду скарги доводиться до відома заявника в установлений законодавством строк.

Аналіз вищенаведених норм Постанови № 302 дає підстави стверджувати про встановлену процедура обміну органами ДМС паспорта, яка включає розгляд заяви-анкети, приймання документів від заявника, ідентифікацію особи та перевірку факту належності особи до громадянства України і прийняття відповідного рішення. При цьому, у разі прийняття рішення про відмову в оформленні чи видачі паспорта, таке рішення доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством із зазначенням підстави відмови. Інакше кажучи, процедура обміну/видачі паспорта громадянина України не є безумовною лише через особисту явку до відповідного органу ДМС із заявою-анкетою.

Таким чином, сам по собі факт особистої явки позивача у відділення міграційної служби чи у сервісний центр із заявою та документами, що посвідчують особу, як зазначив представник позивача у судовому засіданні, не є достатнім для прийняття рішення про видачу паспорта громадянина України.

З матеріалів справи видно, що рішення про відмову у видачі позивачу паспорта громадянина України було доведено до його відома згідно з повідомленням №4654-28-4654-20 від 07.07.2020.

Як на підставу відмови у видачі паспорта громадянина України, відповідач покликається на те, що під час перевірки шляхом направлення запитів до територіальних органів ДМС України та Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України, встановлено що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань набуття громадянства України в установленому порядку не звертався, підстав вважати його громадянином України нема; а також на інформацію компетентних органів Республіки Грузія про те, що ОСОБА_1 змінив свої персональні дані на « ОСОБА_1 ».

Щодо зазначення відповідачем тієї обставини, що ОСОБА_1 не звертався в установленому порядку про набуття громадянства України, що і стало підставою для відмови у видачі паспорта громадянина України, то суд зазначає таке.

Як видно з матеріалів справи, на момент прибуття на територію України позивач був громадянином СРСР та мав паспорт зразка СРСР.

Факт проживання позивача на території України у період часу з травня 1991 року та на момент проголошення 24.08.1991 року незалежності України підтверджується рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 15 липня 2015 року (справа № 273/829/15-ц).

Водночас у матеріалах справи є пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що прибув на територію України у 1992 році (т.2, а.с.33).

У грудні 2002 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про обмін паспорта колишнього СРСР на паспорт громадянина України, а 31 січня 2003 року Баранівським РВ УМВС України в Житомирській області був документований паспортом громадянина України.

За службовим розслідуванням, проведеним ВГІРФО УМВС України в Житомирській області від 19.04.2006 року, за результати якого було встановлено, що паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на підставі паспорта громадянина України, було визнано виданими безпідставно.

Це службове розслідування стало підставою для внесення до інформаційної системи «Недійсний документ» відносно паспорта громадянина України, виданого Баранівським РВ ГУМВС України в Житомирській області 31.01.2003 року на ім`я ОСОБА_1 відомостей щодо його недійсності.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року у справі №1.380.2019.002075, яке набрало законної сили 20.02.2020 було визнано протиправними дії Управління Державної міграційної служби в Житомирській області щодо внесення 21.12.2017 року відомостей в інформаційну систему «Недійсний документ» відносно паспорта громадянина України, виданого Баранівським РВ ГУМВС України в Житомирській області 31.01.2003 року на ім`я ОСОБА_1 та зобов`язано Управління Державної міграційної служби в Житомирській області видалити відомості з інформаційної системи «Недійсний документ» відносно паспорта громадянина України, виданого Баранівським РВ УМВС України в Житомирській області 31.01. 2003 року на ім`я ОСОБА_1 .

Суд також встановив, що 24.09.2013 Дніпровським РВ ГУ ДМС України в м. Києві було прийнято рішення про примусове повернення з території України з забороною в`їзду на 3 роки громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24.09.2013 ОСОБА_1 виїхав через КПП «Бориспіль» на виконання рішення про повернення з України за свідоцтвом на повернення № НОМЕР_3 , як громадянин Республіки Грузія. Ця обставин сторонами не спростована.

16.01.2014 Шевченківським РВ ГУ ДМС України в місті Києві прийнято рішення про примусове повернення з території України з забороною в`їзду на 3 роки громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 . Виїхав з території України 16.01.2014 через КПП «Бориспіль» з використанням національного паспорта громадянина Грузії НОМЕР_7 04.06.2014 постановою Шевченківського районного суду м. Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.08.2014 у справі №761/16406/14-а, прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.06.2014 Шевченківським РВ ГУ ДМС України в місті Києві прийнято рішення про поміщення гр. ОСОБА_1 в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

04.06.2015 гр. ОСОБА_1 звільнений з Чернігівського ПТПІ ДМС України.

05.06.2015 УДМС України в Чернігівській області громадянин Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_5 терміном дії до 04.06.2016, відповідно до ч. 17 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Зазначені обставини сторони не спростували.

Як видно з рішення Васильківського міськрайонного суду від 30.11.2015 у справі № 362/7691/15-ц, 19.02.2014 громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив ім`я та прізвище на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянин Грузії, перебував в Україні з березня по травень 2014.

24.11.2015 до Баранівського PВ УДМС України в Житомирській області з Васильківського РВ УДМС України в Київській області (вих. № 20/1842 від 13.11.2015), надійшло повідомлення про зняття особи з реєстрації місця проживання.

Згідно з вказаним повідомленням гр. ОСОБА_1 , 1974 р.н., як громадянин Грузії, по посвідці на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_5 , виданій 05.06.2015 УДМС України в Чернігівській області, зареєструвався за місцем проживання по АДРЕСА_2 з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання Житомирська область, смт. Баранівка.

Крім того, Управлінням Служби безпеки України в Житомирській області від 08.10.2015 № 56/3-6052 та УМВС України в Житомирській області від 01.09.2015 №1/2719 повідомлено, що в проекті Генерального секретаріату Інтерполу «Міленіум», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засудженим 10.01.2007 року в Грузії за торгівлю наркотичними засобами до 12 років позбавлення волі, звільнений у 2013 році у зв`язку з амністією та належить до категорії осіб «злодії в законі».

Відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду від 30.11.2015 у справі № 362/7691/15-ц встановлено юридичний факт, що громадянин ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Кутаїсі, Республіка Грузія, являється однією особою. У цьому рішенні також зазначено, що 8 травня 2015 року Указом Президента Грузії №172 задоволено прохання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Грузія, про вихід з громадянства Грузії (т.1, а.с.139).

Реєстрацію від 19.02.2014 зміни імені та прізвища громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджує лист міністерства внутрішніх справ Грузії (т.1, а.с.139).

Суд також встановив, що 02.03.2018 зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянином України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України (т.1, а.с.142-143).

Також, як видно з матеріалів справи, 17.05.2014 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 , що оформлено відділом ДРАЦС по м.Xмельницькому (т.1, а.с. 144-145). Як видно з витягу ДРАЦС, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Грузії, паспорт НОМЕР_6 , виданий Міністерством юстиції Кутаїсі Грузія, 21.02.2014.

Шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 був розірваний за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області 23.11.2015 у справі №362/4467/15-ц. Однак, зазначене рішення суду відсутнє у ЄДРСР.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

18.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до Васильківського районного відділу УДМС України у Київській області із заявою про надання йому довідки про встановлення особи та про те, що станом на 24.08.1991 він перебував у громадянстві колишнього СРСР.

Подання цієї заяви ОСОБА_1 мотивув тим, що він має намір подати заяву про встановлення належності до громадянства України.

Заяву про встановлення належності до громадянства України було подано 03.06.2016, однак вже особою - ОСОБА_1 .

Листом від 10.06.2016 Васильківський РВДМС України в Київській області повідомив ОСОБА_1 , що його заява про визначення належності до громадянства України залишена без виконання з тих підстав, що видана йому посвідка на тимчасове проживання в Україні була скасована.

07.06.2016 громадянином ОСОБА_1 до Баранівського PC УДМС подано заяву про втрату паспорта громадянина України.

За результатами перевірки по заяві про втрату паспорта громадянина України Баранівським PC УДМС України в Житомирській області 23.07.2016 відмовлено у видачі паспорта громадянина України ОСОБА_1 , оскільки подані ним до територіального підрозділу матеріали не відповідали Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320.

Дане рішення адвокатом Крикуновим О.В. оскаржено до Житомирського окружного адміністративного суду. Проте, під час апеляційного розгляду справи №806/1870/16 позивачем - ОСОБА_1 подано заяву про відмову від позову, яку 12.12.2017 апеляційним судом задоволено, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 р. визнано нечинною; провадження у справі закрито.

Також постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 у справі №810/2402/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДМС в Київській області, Васильківського РВ УДМС в Київській області вирішено апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби у Київській області - задовольнити частково; постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2016 року - скасувати; ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби у Київській області, Васильківського районного відділу УДМС в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задоволити частково; визнати неправомірними дії Васильківського районного відділу УДМС в Київській області щодо залишення без виконання заяви ОСОБА_1 від 25.05.2016 року про встановлення належності до громадянства України; зобов`язано Васильківський районний відділ УДМС в Київській області розглянути заяву ОСОБА_1 про встановлення належності до громадянства України від 25.05.2016 року відповідно до Указу Президента України від 27 березня 2001 року №215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України».

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 Васильківським РВ УДМС в Київській області направлено лист від 05.01.2017 року №1595 (т.1, а.с.204) про необхідність прибуття ОСОБА_1 до територіального підрозділу УДМС в Київській області для надання оригіналів документів (06.01.2017 вручено).

Матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 звертався до Васильківського РВ УДМС в Київській області з метою надання документів для продовження руху заяви про встановлення належності до громадянства України.

У зв`язку із зазначеним, та з метою добровільного виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 у справі №810/2402/16 Васильківським РВ УДМС в Київській області розглянута заява ОСОБА_1 від 25.05.2016 без його участі та встановлено, що дана заява не відповідає вимогам законодавства України, у зв`язку з чим повернена заявнику та надано двомісячний строк з моменту отримання для усунення недоліків. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист Васильківського РВ УДМС в Київській області від 23.09.2017 про повернення документів для усунення недоліків вручено ОСОБА_1 29.09.2017 (т.1, а.с.209).

Васильківським РВ УДМС в Київській області була повернута заява ОСОБА_1 про встановлення належності до громадянства України, для усунення недоліків, термін усунення яких встановлено до 29.11.2017.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 03.06.2016 звернувся до органів міграційної служби про встановлення належності до громадянства України.

Зазначене свідчить про визнання ОСОБА_1 того факту, що станом на день такого звернення і по даний час він не був громадянином України, але мав намір ним стати. Однак, для оформлення документів з метою подання зазначеної заяви, він звертався як ОСОБА_1 . Про те, що ОСОБА_1 не перебував у громадянстві України до 03.06.2016 свідчить той факт, що з червня 2015 по червень 2016 він перебував на території України як громадянин Грузії відповідно до посвідки на тимчасове проживання, із заявою про видачу якої звертався особисто (т.2, а.с.8-9).

Щодо покликання позивача на те, що у 2003 році він документувався паспортом громадянина України, що у кримінальному провадженні він зазначається як громадянин України, з покликанням на судові рішення, то суд зазначає, що у суду відсутні підстави для застосування ч.4 ст.78 КАС України.

Таким чином, відповідач у цій справі, отримавши заяву позивача від 06.05.2020, на виконання Постанови №302, встановив, що ОСОБА_1 , не привів документи, що посвідчують особу, у відповідність з вимогами законодавства для здійснення ідентифікації особи.

Таким чином, розгляд відповідачем заяви позивача про видачу паспорта громадянина України здійснено без порушенням встановленого порядку та способу, а також обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для справи, відтак правомірно.

Отже, рішення відповідача про відмову в оформленні та видачі позивачу паспорта громадянина України відповідають законодавству.

Щодо порушення прав позивача, то суд зазначає таке.

Як встановив суд, станом на день звернення ОСОБА_1 про видачу йому паспрта громадянина України його персональні дані були змінені на « ОСОБА_1 ».

Таким чином, безпосередньо ОСОБА_1 не зазнав жодного втручання в свої права, внаслідок вчинення відповідачем спірного рішення, оскільки таке не спричинило суттєвого негативного впливу саме на позивача як ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 , будучи одночасно ОСОБА_1 , не зазнав жодної реальної шкоди внаслідок вчинення відповідачем дій щодо відмови у видачі паспорта громадянина України.

За змістом ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, визначеним пунктами 1-6 цієї ж статті.

Відтак у розумінні зазначеної норми, ОСОБА_1 не обґрунтував того, що він є саме тією особою, право якої було порушено відповідачем.

Суд також наголошує, що законодавство України не передбачає можливості однієї і тієї ж особи мати різні персональні дані одночасно та не передбачає одночасного перебування особи у статусі громадян, що знаходяться під юрисдикцією різних держав.

Суд звертає увагу, що з`ясування питання порушених прав, свобод чи інтересів позивача передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення, дій, бездіяльності, яке оскаржується. Відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності такого рішення, дій, бездіяльності.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність позову, з огляду на що у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (вул. Січових Стрільців, 11, м. Львів, 79007, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 09.03.2021.

Суддя Лунь З.І.