Справа № 611/82/21
Суддя: Коптєв Ю. А.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №611/82/21
Провадження №2-а/611/2/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Барвінкове у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови державного виконавця,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лактіонової О.В. про закінчення виконавчого провадження ВП 53903014 від 27 січня 2021 року.

В обґрунтування позову зазначив, що оскаржувана постанова не є законною, а тому підлягає скасуванню, оскільки виплата грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування не має разового характеру, а отже державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лактіонова О.В. не має повноважень припиняти виконання Постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі №611/26/17. А тому, закінчення виконавчого провадження №53903014 за виконавчим листом Барвінківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року призведе до невиконання в подальшому рішення суду, що потягне за собою порушення прав позивача.

Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

23 лютого 2021 року від представника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов відзив на адміністративний позов із запереченнями на позов. Представник відповідача посилаючись на те, що порядок і способи виконання рішень під час виконання своїх обов`язків державний виконавець не визначає свавільно, а вони прямо передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Використання способів не передбачених законом заборонено. Тому, державний виконавець мав діяти так, як передбачено ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». А оскільки зобов`язання призначити та виплачувати компенсацію не є стягненням аліментів, відшкодуванням шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника, а отже і не є періодичним платежем. Крім того, представником відповідача надано копію матеріалів виконавчого провадження №53903014.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лактіонова О.В. до суду також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази надані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Судом встановлено, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року по справі № 611/26/17 скасовано, визнано неправомірною відмову Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області щодо не проведення ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228. А також, зобов`язано Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 грошову компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228, починаючи з 2017 року.

26 квітня 2017 року Барвінківським районним судом Харківської області видано виконавчий лист №611/26/17.

22 травня 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито ВП №53903014.

27 січня 2021 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лактіоновою О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 53903014.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

З копії матеріалів виконавчого провадження №53903014, наданого представником відповідача, вбачається, що начальником управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації, листом №53903014 від 11 січня 2021 року, повідомлено старшому державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного управління Міністерства юстиції, що заборгованість по виплаті грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування легкового автомобіля ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2020 року відсутня.

Зі змісту виконавчого листа №611/26/17, виданого 26 квітня 2017 року Барвінківським районним судом Харківської області, вбачається, що Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області зобов`язано призначити та виплачувати ОСОБА_1 грошову компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228, починаючи з 2017 року.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 28 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування виплачуються інвалідам, на дітей-інвалідів, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення спеціальним автотранспортом.

Порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 228 від 14.02.2007 року грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, - у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, з розрахунку на місяць, на транспортне обслуговування - у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Відповідно до п. 5 Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 14.02.2007 року, встановлено, що компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

Враховуючи зазначене, виплата заборгованості за компенсацією стягувачу не є фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом не відбулось, а отже під час винесення постанови, що оскаржується, підстав для закінчення виконавчого провадження не було.

При цьому, суд враховує, що відповідачем не підтверджено жодними належними та допустимими доказами факт повного виконання рішення суду боржником. Доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про передчасність прийняття відповідачем постанови про закриття виконавчого провадження №53903014, згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIIІ (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), за відсутності факту виконання виконавчого листа №611/26/17, виданого 26 квітня 2017 року Барвінківським районним судом Харківської області, у повному обсязі.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів доводить, що оскаржувана постанова відповідача не відповідає критеріям правомірності та обґрунтованості, у зв`язку з чим суд погоджується з доводами позивача та відхиляє заперечення представника відповідача, та задовольняє позов ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 9, 19, 241-246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови державного виконавця, - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лактіонової О.В. про закінчення виконавчого провадження ВП 53903014 від 27 січня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 02 березня 2021 року.

Суддя Ю. А.Коптєв