Справа № 389/2929/20 (2-а/389/77/20)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
05 березня 2021 року м. Дніпросправа № 389/2929/20 (2-а/389/77/20)
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області
на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2020 року у справі № 389/2929/20 (2-а/389/77/20)
за позовом ОСОБА_1
до поліцейського СППП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області Олійника Віталія Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-
Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав ненадання документу про сплату судового збору.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з невиконанням скаржником вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

10 лютого 2021 року скаржник вдруге оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції. В обґрунтування клопотання скаржник посилається на те, що вперше апеляційну скаргу було подано 18.12.2020 року. Проте ухвалою суду від 30.12.2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для сплати судового збору, ухвалою суду від 25.01.2021 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику. Зазначає, що одразу після надходження коштів судовий збір був сплачений відповідно до платіжного доручення від 28.01.2021 року № 276. Також скаржник посилається на п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду в адміністративних справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Частиною 1 статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржене рішення прийнято судом у відкритому судовому засіданні 30 листопада 2020 року.

Копію рішення від 30 листопада 2020 року скаржник отримав 16 грудня 2020 року (а.с. 49).

Апеляційну скаргу повторно надіслано скаржником до суду першої інстанції 10 лютого 2021 року, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 4 ст. 286 КАС України, який сплив 10 грудня 2020 року.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У пункті 74 рішення Європейського суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Слід зазначити, що у постанові від 15 травня 2018 року у справі №804/2979/17 Верховний Суд дійшов висновку, що "у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року набрала законної сили та в касаційному порядку не скасована.

Доводи, наведені скаржником в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку, не свідчать про наявність обставин, які об`єктивно перешкоджали скаржнику оскаржити рішення суду першої інстанції у встановлений ч. 4 ст. 286 КАС України строк або упродовж 10 днів з дня отримання скаржником повного тексту рішення суду першої інстанції.

Отже, доводів, що свідчать про наявність поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, скаржник суду не навів.

При цьому, посилання скаржника на положення п. 3 Розділу VI Прикінцеві положення КАС України не беруться судом до уваги з огляду на те, що станом на дату прийняття судом оскарженого рішення він діє в іншій редакції.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.11.2020 р. слід залишити без руху та надати скаржнику строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку.

Керуючись статтями 7, 169, 286, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.11.2020 р. у справі №389/2929/20 (2-а/389/77/20) залишити без руху.

Надати Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській області строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

- вказати інші підстави поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.11.2020 р.

Роз`яснити Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській області, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Панченко