Справа № 362/4466/20
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/4466/20
Провадження 2-а/362/18/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2021 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Харченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним ОСОБА_1 до головного Інспектора з паркування Петриченко Миколи Миколайовича Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом в якому просить визнати протиправними дії Інспектора з паркування Петриченко М.М. Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради при винесенні постанови серії АС від 10.07.2020 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 липня 2020 року головним Інспектором з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Петриченко М.М. була винесена постанова, про притягнення власника транспортного засобу до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

У оскаржуваній постанові суть порушення викладено таким чином: «Транспортний засіб зупинено ближче 30 метрів від посадкового майданчику маршрутних транспортних засобів.». Вказано на порушення п.15.9е ПДР.

Проте, у постанові не зазначено особу, якою ніби то вчинено адміністративне правопорушення. Вказано на зупинку транспортного засобу у певному місці, але не зазначено, ким цю зупинку здійснено. При оформлені матеріалів адміністративної справи ніякі заміри відстані не проводилися. У оскаржуваній постанові міститься вказівка на транспортний засіб марки «Volkswagen polo», держ. № НОМЕР_1 , власником якого являється вона, але це не є достатнім для притягнення до адміністративної відповідальності. У оскаржуваній постанові не міститься жодного посилання на ст. 14-2 КпАП України, вважає зазначену постанову винесену безпідставно та з істотним порушенням її прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2020 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження (а.с.31-32).

ОСОБА_1 надіслала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с.62).

Представник відповідача надіслав до суду відзив на адміністративний позов у якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наявність доказів, які вказують на вчинення позивачем адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та дотримання головним інспектором вимог чинного законодавства України при винесенні даної постанови (а.с.47-58).

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, а також враховуючи відзив на позовну заяву та підтверджені доданими до нього доказами які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 10 липня 2020 року головним Інспектором з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Петриченко М.М. була винесена постанова, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 27).

Відповідно до фотофіксації транспортного засобу марки «Volkswagen polo», держ. № НОМЕР_1 вбачається, що транспортний засіб був припаркований саме ближче 30-ти метрів від посадкового майданчику маршрутних транспортних засобів (а.с.28-29, 51-53).

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 15.9.е ПДР України, зупинка ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У частині третій статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Інспектором з паркування Петриченко М.М. була здійснена фотофіксація (із зазначенням дати, часу, місця розташування транспортного засобу та географічних координат) обставин порушення правил зупинки в кількості трьох зображень з різних ракурсів (а.с. 51-53)

Позивач у своєму позові вказує на те, що відповідачем не було застосовано вимірювального пристрою при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, однак за наданими матеріалами фотофіксаціївбчається, що транспортний засіб «Volkswagenpolo», держ. № НОМЕР_1 розташований ближче 30 метрів до виїзду з прилеглих територій.

Суд вважає даний доказ належним, допустимим та таким, що доводить вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

До того ж, приміткою ст. 14-2 КУпАП визначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Тобто, у даному випадку, на інспектора не покладено обов`язку щодо застосовано вимірювального пристрою при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Зокрема, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), що передбачено положеннями ст. 283 КУпАП.

У графі «технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення» постанови від 10.07.2020 року чітко вказано-Sigma X-treme PQ53, CammPro I826.

Зазначення додаткових даних про технічний засіб у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів законом не визначено.

Порядок та особливості розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлений у статтях 279-1 - 279-4 КУпАП.

Згідно зі статтею 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Встановивши відповідальну особу, а саме позивача ОСОБА_1 , за якою зареєстрований транспортний засіб «Volkswagen polo», держ. № НОМЕР_1 , відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії АС № від 10.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Отже, винесення оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення відповідало вимогам закону, а також було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

Доказів на підтвердження пред`явлених вимог ОСОБА_1 та доведеності неправомірності притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, суду надано не було та не здобуто в ході розгляду справи.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 245, 250, 251, 280, 283 КУпАП України, статтями 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до головного Інспектора з паркування Петриченко Миколи Миколайовича Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05 березня 2021 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко