Справа № 320/384/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року м. Київ № 320/384/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Держпраці у Київській області

до приватного акціонерного товариства «КАГМА»

про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Держпраці у Київській області з позовом до приватного акціонерного товариства «КАГМА» про прийняття рішення про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді зупинки робіт за адресою: вул. Столична, 14, м. Кагарлик, Київська область, а саме: експлуатацію аміачно-холодильної установки та зберігання аміаку на підприємстві.

Позов мотивовано недотриманням відповідачем вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації аміачно-холодильної установки та зберігання аміаку на підприємстві за адресою: вул. Столична, 14, м. Кагарлик, Київська область, що є підставою для зупинення експлуатації зазначеного об`єкта до повного усунення виявлених порушень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про реєстрацію на момент складення позивачем акта перевірки аміачної холодильної установки ПрАТ «КАГМА» в Державному реєстрі об`єктів підвищеної небезпеки за №473 від 27.02.2014 та про подання і реєстрацію позивачем декларації безпеки об`єкта підвищеної небезпеки за №32.00445883.01.2Д від 30.01.2019. Також, відповідачем наголошено на необґрунтованості тверджень позивача щодо створення ПрАТ «КАГМА» загрози життю та здоров`ю працівників установи та на відсутності підстав для застосування заходів реагування у вигляді зупинки експлуатації аміачно-холодильної установки та зберігання аміаку на підприємстві.

Сторони участі повноважних представників у судовому розгляді справи не забезпечили, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлялись належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Зважаючи на відсутність перешкод у розгляді справи за неявки у судове засідання належним чином повідомлених сторін, судом на підставі частин третьої, дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України вирішено здійснювати подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

Приватне акціонерне товариство «КАГМА», ідентифікаційний код 00445883, місцезнаходження: 09200, Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вулиця Столична, 14, зареєстроване як юридична особа 04.06.2008, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0000577.

Головним управлінням Держпраці у Київській області винесено припис від 17.05.2019 №5.1/243/116, яким вимагається від ПрАТ «КАГМА» усунути ряд порушень законодавства з охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації адміністративних та виробничих приміщень, які знаходяться за адресою: вул. Столична, 14, м. Кагарлик, Київська область.

На підставі наказу від 24.04.2019 №2270 «Про проведення планового заходу ПрАТ «КАГМА», направлення на проведення перевірки від 08.10.2020 №2.1/100, Головним управлінням Держпраці у Київській області проведено перевірку відповідача щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, про що складено акт від 23.10.2020 №5.1/2374/89.

Як убачається зі змісту зазначеного акта, за результатами проведення перевірки встановлено наявність порушень відповідачем ряду вимог законодавства, а саме: не виконано пункт 10 припису, на підприємстві не завершено розроблення переліку технологічних аміачних трубопроводів; порушено пункт III.1.6, додатку 10 Правил охорони праці та безпечної експлуатації технологічних трубопроводів; не виконано пункту 11 припису, не завершено розроблення паспортів на аміачні трубопроводи; порушено пункт III.1.6 Правил охорони праці та безпечної експлуатації технологічних трубопроводів; не виконано пункт 12 припису, не завершено розроблення експлуатаційного журналу технологічних аміачних трубопроводів АХУ; порушено пункт III.1.6, додатку 4, Правил охорони праці та безпечної експлуатації технологічних трубопроводів; не виконано пункт 13 припису, не завершено проведення зовнішніх візуально-оптичних оглядів аміачних трубопроводів АХУ (з фіксацією результатів огляду в експлуатаційному журнал трубопроводів); порушено пункт ІІІ.2.3- III.2.7 Правил охорони праці та безпечної експлуатації технологічних трубопроводів; не виконано пункт 14 припису, не завершено проведення технічних оглядів аміачних трубопроводів; порушено пункт III.3.3 Правил охорони праці та безпечної експлуатації технологічних трубопроводів; не виконано пункт 15 припису, не завершено проведення періодичних технічних оглядів аміачних трубопроводів в АХУ; порушено пункт III.3.3, додатку 11 Правил охорони праці та безпечної експлуатації технологічних трубопроводів; не виконано пункт 16 припису, не завершено проведення технічного огляду трубопровідної арматури технологічних аміачних трубопроводів АХУ (в тому числі зворотних клапанів нагнітальних трубопроводів); порушено пункт III.3.14 Правил охорони праці та безпечної експлуатації технологічних трубопроводів.

Через наявність загроз життю та здоров`ю працівників установи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про застосування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації аміачно-холодильної установки та зберігання аміаку на підприємстві до повного усунення виявлених під час перевірки порушень.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі по тексту Закон №877-V).

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону №877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду (абзац перший), відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень (абзац другий).

Згідно частини сьомої статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 №2694-XII (далі по тексту Закон №2694-XII), державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципі пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно статті 6 Закону №2694-XII, умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Статтею 13 Закону №2694-XII визначено, зокрема, обов`язок роботодавця створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

За приписами статті 21 Закону №2694-XII виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.

Проектування виробничих об`єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Експертиза проектів будівництва на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці проводиться відповідно до статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 38 Закону №2694-XII, державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Органи державного нагляду за охороною праці не залежать від будь-яких господарських органів, суб`єктів підприємництва, об`єднань громадян, політичних формувань, місцевих державних адміністрацій і органів місцевого самоврядування, їм не підзвітні і не підконтрольні.

Діяльність органів державного нагляду за охороною праці регулюється цим Законом, законами України «Про використання ядерної енергії і радіаційну безпеку», «Про пожежну безпеку», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», іншими нормативно-правовими актами та положеннями про ці органи, що затверджуються Президентом України.

Відповідно до статті 39 Закону №2694-XII, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право: безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції; одержувати від роботодавця і посадових осіб письмові чи усні пояснення, висновки експертних обстежень, аудитів, матеріали та інформацію з відповідних питань, звіти про рівень і стан профілактичної роботи, причини порушень законодавства та вжиті заходи щодо їх усунення; видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки; забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Судом встановлено, що в результаті проведення перевірки відповідача щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, виявлено ряд порушень вимог законодавства під час експлуатації належної відповідачу аміачно-холодильної установки та зберігання аміаку на підприємстві за адресою: вул. Столична, 14, м. Кагарлик, Київська область.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки та гігієни праці на зазначеному об`єкті, встановлено відсутність порушень відповідачем вимог законодавства, що відображено в акті Головного управління Держпраці у Київській області від 25.02.2021 №5.1/243/116-№КВ362П757.

Таким чином, з огляду на усунення відповідачем порушень вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки та гігієни праці, які слугували підставою для звернення Головного управління Держпраці у Київській області з даним позовом до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому суд зауважує, що усунення відповідачем порушень, які слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду про застосування до відповідача передбачених законодавством заходів реагування, не є підставою для закриття провадження у справі, а є підставою для відмови у задоволенні позову по суті, оскільки вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі визначено статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України, якою не передбачено закриття провадження у справі у зв`язку з усуненням відповідачем порушень, які слугували підставою для звернення органу державного нагляду (контролю) до суду з позовом про вжиття відносно відповідача передбачених законодавством заходів реагування.

Відповідачем не надано доказів понесення ним судових витрат, тому судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Позивач Головне управління Держпраці у Київській області (ідентифікаційний код 39794214, місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10).

Відповідач приватне акціонерне товариство «КАГМА» (ідентифікаційний код 00445883, місцезнаходження: 09200, Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вулиця Столична, 14).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 05 березня 2021 року.