Справа № 360/4848/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4848/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання: Моспанюк Є.С.,

представників

позивача: Гашинського М.А. (адвокат),

відповідача: Макаренка С.О. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Селянського (фермерського) господарства «Долина» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 11 грудня 2020 року надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства «Долина» (далі - позивач, СФГ «Долина») до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач, ГУДПС у Луганській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 03 серпня 2020 року № про накладення фінансових санкцій на позивача у розмірі 500000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем 14 липня 2020 року проведено фактичну перевірку СФГ «Долина» згідно з наказом ГУ ДПС у Луганській області від 09 липня 2020 року № 714, за наслідками якої складено акт від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356. На підставі вказаного акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2020 року № , яким на позивача накладено фінансові санкції у розмірі 500000,00 грн.

Із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач не згоден, оскільки відповідачем допущено порушення порядку проведення фактичної перевірки позивача, в наказі ГУДПС у Луганській області не зазначено, яку саме інформацію отримано контролюючим органом, що стала підставою для прийняття наказу. Також в наказі відсутня інформація про період діяльності СФГ «Долина», який буде перевірятися. Таким чином, наказ винесено з порушенням норм статті 80 Податкового кодексу України, а у відповідача були відсутні підстави для призначення фактичної перевірки СФГ «Долина» з вказаних у наказі питань. Направлення на проведення перевірки не зареєстровано відповідачем у визначеному наказом ДФС України від 31.07.2014 № 22 порядку. За відсутності належним чином зареєстрованого направлення на проведення фактичної перевірки у посадових осіб ГУДПС у Луганській області були відсутні підстави для проведення фактичної перевірки.

Також позивач зазначає, що уповноваженою особою ДПС України прийнято рішення про відмову в задоволенні скарги у строк понад 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги на податкове повідомлення-рішення. Продовження строку розгляду скарги не здійснювалось, оскільки позивач не отримував письмового повідомлення про прийняття такого рішення до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 статті 56 Податкового кодексу України.

Підсумовуючи викладене позивач вважає, що відповідачем не дотримано умов та порядку прийняття рішення про проведення фактичної перевірки СФГ «Долина», що призводить до відсутності правових наслідків такої перевірки, її незаконності, а прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2020 року № , як акт індивідуальної дії, автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Ухвалою від 16 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 33-34).

Ухвалою від 16 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі (арк. спр. 59-60).

ГУДПС у Луганській області 05 лютого 2021 року подано відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 107-114).

З метою забезпечення виконання функцій, визначених підпунктами 19-1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, управлінням контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУДПС у Луганській області проведено доперевірочний аналіз господарської діяльності СФГ «Долина», за результатами якого встановлено, що на господарстві можливо здійснюється зберігання пального без наявності ліцензії на зберігання пального. Вказаний висновок ґрунтувався на зареєстрованій в ЄРАН акцизній накладній від 21.04.2020 № 4365 про отримання СФГ «Долина» дизельного палива у кількості 7145 л. Разом з тим, ліцензія на право зберігання пального СФГ «Долина» не отримувалась. Результати доперевірочного аналізу є додатком до доповідної записки від 09.07.2020 № 610/12-32-32-01-07, на якій начальником ГУДПС у Луганській області Височиною О.А. накладено резолюцію «До наказу».

Підставою для проведення фактичної перевірки стало здійснення відповідачем функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що встановлено пунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, посилання на який наявні у наказі про проведення фактичної перевірки від 09 липня 2020 року № 714 «Про проведення фактичної перевірки». Здійснення таких функцій є самостійною підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання, та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Таку правову позицію відображено в постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року в справі № 810/1394/16, від 05 листопада 2018 року в справі № 803/988/17, від 25 січня 2019 року в справі № 812/1112/16.

Крім того, доводи позивача стосовно протиправності наказу про проведення фактичної перевірки, як підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, вважає безпідставними, оскільки даний наказ є чинним, у судовому порядку не оскаржувався та, відповідно, не визнавався протиправним та не скасовувався. Даний наказ реалізований шляхом допущення посадових осіб ГУДПС у Луганській області до перевірки та, відповідно, її проведення.

Стосовно не вручення (ознайомлення) перед початком фактичної перевірки направлень на проведення перевірки відповідач зазначив, що 14 липня 2020 року о 12:00 год. голова СФГ «Долина» ОСОБА_1 ознайомлений зі службовими посвідченнями перевіряючих, з направленнями на проведення перевірки, що підтверджується його особистим підписом. Також головою СФГ «Долина» ОСОБА_1 отримано копію наказу про проведення фактичної перевірки.

Посилання позивача на порушення ДПС України статті 56 Податкового кодексу України в частині надіслання рішення про відмову у задоволенні скарги у строк понад 20 календарних днів, як на підставу для скасування податкового повідомлення-рішення, відповідач зазначає, що з 29 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 13 травня 2020 року № 591-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОУЮ-19), зупиняється перебіг строків, встановлених, зокрема, статтею 56 цього Кодексу. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу. За таких обставин, порушення ДПС України строку розгляду скарги, передбаченого статтею 56 Податкового кодексу України, місця не мало.

Перевіркою встановлено факт здійснення зберігання СФГ «Долина» дизельного палива у місці, на яке не отримано ліцензії на право зберігання, який підтверджується у сукупності такими доказами: актом про результати фактичної перевірки, зареєстрованим 15.07.2020 за № 448/12-32/32-01/21758356; фотоматеріалами, здійсненими під час проведення перевірки; довідкою про залишки дизельного палива станом на 14.07.2020, наданою СФГ «Долина». Ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) отримано СФГ «Долина» тільки 30.07.2020, в якій зазначено місце зберігання: Луганська область, Сватівський район, м. Сватове, вул. Лісова, буд. 27 , загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри): 10000.

Підсумовуючи викладене відповідач зазначив, що під час проведення перевірки посадові особи ГУДПС у Луганській області діяли із дотриманням положень Податкового кодексу України, тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Ухвалою від 16 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; задоволено клопотання сторін про виклик свідка, призначено судове засідання для розгляду справи по суті (арк. спр. 116-117, 122-123).

Від ГУ ДПС у Луганській області 01 березня 2021 року надійшли письмові пояснення, які прийняті судом протокольною ухвалою від 04 березня 2021 року. Додатково до зазначених у відзиві на позовну заяву обставин відповідачем вказано, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10 квітня 2020 року в справі № 815/1978/18 у подібних правовідносинах, норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством, які покладені на відповідача. Про зазначення в наказі про проведення перевірки підстав для її проведення, визначених Податковим кодексом України, свідчить те, що наказ містить посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (арк. спр. 130-132).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, вважав їх обґрунтованими з огляду на обставини, вказані в позові.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Викликаний за клопотанням представника відповідача свідок ОСОБА_2 , начальник відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Луганській області, підтвердив обставини щодо проведення фактичної перевірки, вказані в акті від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356 та у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.06.2020 за № та від 16.02.2021 за кодом 6, свідоцтва № 200086654 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб`єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, СФГ «Долина», код за , зареєстровано як юридичну особу, про що 06.02.2006 за № 0000393 включено відомості до Реєстру, місцезнаходження: 92600, Луганська область, Сватівський район, місто Сватове, вулиця Лісова, будинок 27 , керівник, засновник та представник - ОСОБА_1 , представник відповідно до договору на управління спадщиною від 29.12.2020 № 1 - ОСОБА_3 , основний вид діяльності: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (арк. спр. 8-10, 11, 119-121).

На підставі підпунктів 20.1.4, 20.1.8, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2, пункту 80.8 статі 80 Податкового кодексу України та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, а саме: Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», постановами Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» та від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України від 24.07.2002 № 218 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами» та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво, зберігання та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів в Україні, з метою забезпечення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг підакцизних товарів, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, наказом ГУДПС у Луганській області від 09 липня 2020 року № 714 призначено проведення фактичної перевірки СФГ «Долина» () за адресою: Луганська область, Сватівський район, місто Сватове, вулиця Кірова, будинок 27, з 13.07.2020 по 22.07.2020 в тому числі в позаробочий час. Проведення фактичної перевірки доручено начальнику та головному державному ревізору-інспектору відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУДПС у Луганській області ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (арк. спр. 13-14, 69).

На підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 09 липня 2020 року № 714 видано направлення на проведення фактичної перевірки від 09 липня 2020 року № 403 ( ОСОБА_2 ) та № 404 ( ОСОБА_4 ) (арк. спр. 70, 71).

З направленнями на перевірку 14 липня 2020 року о 12 год. 00 хв. ознайомлений та отримав копію наказу на перевірку голова СФГ «Долина» ОСОБА_1 , що підтверджено його підписом на вказаних направленнях.

Відповідно до наказу від 09 липня 2020 року № 714 та направлень на перевірку від 09 липня 2020 року №№ 403, 404 посадовими особами ГУДПС у Луганській області ОСОБА_2 та ОСОБА_4 14 липня 2020 року проведено фактичну перевірку СФГ «Долина», що розташоване за адресою: Луганська область, місто Сватове, вулиця Кірова (Лісова), будинок 27 , за наслідками якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі пальним, від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356 (арк. спр. 15-16, 73-74).

Як вказано в акті від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356, перевіркою встановлено, що у СФГ «Долина», розташованому за адресою: Луганська область, місто Сватове, вулиця Кірова (Лісова), будинок 27 , проводить господарську діяльність СФГ «Долина». Земельна ділянка за вказаною адресою згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку та договором оренди землі від 23.12.2005 № 240101/0/0 належить ОСОБА_1 СФГ «Долина» не є підприємством, яке повністю утримується за рахунок державного або місцевого бюджету, та не є установою системи державного резерву. Відповідно до договору постачання нафтопродуктів від 14.04.2020 № 111/ЄС до СФГ «Долина» бензовозом привезено дизельне паливо - Євро 5, код УКТЗЕД 271019436, у кількості 7145 л за ціною з ПДВ 16,00 грн за 1 л. Постачальник: ТОВ «Євростандарт-Автогаз», автопідприємство, яке здійснює перевезення: ПП «Компанія «Надежда» (ТТН від 21.04.2020 № Р3499). Дизельне паливо у кількості 7145 л. розвантажено за адресою: Луганська область, місто Сватове, вулиця Кірова (Лісова), будинок 27 , у сталеву ємність об`ємом 10 м3, де зберігається до тепер. Згідно з довідкою станом на 14 липня 2020 року СФГ «Долина» на залишку знаходиться 5000 л. Дизельне паливо використовується для особистих потреб (здійснення сільськогосподарських робіт на транспорті). Транспорт, який використовується згідно із свідоцтвами про реєстрацію: серії ЄА № 006326; серії АБ № 522364; Т/П ГЛО99228.

Згідно з висновками акта перевірки:

порушено статтю 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - зберігання пального без наявності ліцензії на право зберігання пального.

Також в акті перевірки вказано, що для ознайомлення з матеріалами перевірки, надання пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті перевірки, керівнику пропонується прибути до ГУДПС у Луганській області у строки встановлені чинним законодавством.

Від органу, який здійснив перевірку, акт підписаний ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , від суб`єкта господарювання - головою ОСОБА_1 .

До акта перевірки додаються завірені копії документів: паспорта, свідоцтва про реєстрацію ТЗ, державного акта на право власності, наказу та рішення про призначення голови, витяг з ЄДР, акт використання дизпалива, статуту СФГ «Долина», довідки про залишок, договору на постачання, ТТН № Р3499, фотоматеріали на 25 аркушах (арк. спр. 75-100).

Дослідженням вказаних документів встановлено, що ними у повній мірі підтверджена інформація, вказана в акті фактичної перевірки від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356, зокрема: договором від 17.04.2020 № 111/ЄС, видатковою накладною від 21.04.2020 № 3499, ТТН на відпуск нафтопродуктів від 21.04.2020 № Р3499, паспортом якості підтверджено обставини щодо постачання дизпалива, його об`єму, транспортування; довідкою від 14.07.2020, складеною головою СФГ «Долина» ОСОБА_1 , - залишків пального та місця його зберігання; державним актом на право власності на земельну ділянку, свідоцтвами про реєстрацію машин, витягом з ЄДР, витягом з наказу по СФГ «Долина», рішенням засновника, паспортом та карткою платника податків - реєстрації СФГ «Долина», керівника, зареєстрованого місцезнаходження, права на земельну ділянку, виду діяльності, основних засобів, що використовуються в господарській діяльності.

На підставі акта перевірки від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356 за встановлене порушення частини восьмої статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, абзацу 8 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ГУДПС у Луганській області податковим повідомленням-рішенням від 03 серпня 2020 року № застосовано до СФГ «Долина» суму штрафних (фінансових) штрафів (санкцій) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 500000,00 грн (арк. спр. 17, 101).

Згідно з розрахунком (очікуваних) фінансових санкцій до акта перевірки від від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356, відповідно до положень абзацу 8 частини другої статті 17 Закону № 481 за зберігання пального без наявності ліцензії на право зберігання пального розмір фінансових санкцій становить 500000,00 грн (арк. спр. 102).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 03 серпня 2020 року № , СФГ «Долина» звернулося до ДПС України із скаргою від 14.08.2020 (арк. спр. 18-19).

Згідно з рішенням ДПС України від 30.10.2020 № 31389/6/99-00-06-02-06-06 податкове повідомлення-рішення ГУДПС у Луганській області від 03 серпня 2020 року № залишено без змін, а скаргу - без задоволення. Також в рішенні вказано, що скаргу отримано ДПС 18.08.2020 за вх. ДПС № 32396/6, однак з 29.05.2020 набрав чинності Закон України від 13.05.2020 № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», внаслідок чого тимчасово зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 Податкового кодексу України (в частині процедури адміністративного оскарження), щодо скарг платників податків. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 Податкового кодексу України (арк. спр. 21-26).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема:

- здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (підпункт 19-1.1.4);

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (підпункт 19-1.1.14);

- здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.16);

- проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.17).

Відповідно до приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 Податкового кодексу України.

Згідно з абзацом 1 пункту 75.1 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначено порядок проведення фактичної перевірки, а саме:

- фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1);

- фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2);

- допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5);

- фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7);

- порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 80.10).

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з абзацом 2 пункту 81.3 статті 81 Податкового кодексу України керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Суд зазначає, що встановлені Главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами (в розумінні Податкового кодексу України) в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 73, 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить про те, що фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 08 вересня 2020 року в справі № 640/21536/19, від 19 листопада 2020 року в справі № 160/7971/19.

Зважаючи на вказану правову позицію Верховного Суду, судом відхиляються твердження відповідача, що самостійною підставою для проведення фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України є здійснення ГУДПС у Луганській області контрольних функцій у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Що стосується посилань відповідача на правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 22 травня 2018 року в справі № 810/1394/16, від 05 листопада 2018 року в справі № 803/988/17, від 25 січня 2019 року в справі № 812/1112/16, від 10 квітня 2020 року в справі № 815/1978/18, згідно з якою норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України дозволяє проведення фактичної перевірки, утому числі на виконання функцій контролюючого органу як окремої підстави, суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, у разі наявності рішень Верховного Суду, в яких викладена різна правова позиція, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 755/10947/17).

За таких обставин суд відхиляє посилання відповідача на правову позицію, викладену Верховним Судом у вищевказаних постановах.

Судом встановлено, що підставою для винесення ГУДПС у Луганській області наказу від 09 липня 2020 року № 714 стала доповідна записка в.о. начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів від 09 липня 2020 року № 610/12-32-32-01-07, в якій вказано про необхідність проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, у тому числі й позивача, з метою виконання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», розпорядження ДФС України від 27.12.2019 № 90-р «Про проведення операції «Акциз-2020», з метою підвищення рівня контролю у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, активізації заходів із протидії правопорушенням у вказаній сфері, очищення ринку підакцизних товарів від фальсифікованої, незаконно виготовленої і переміщеної через митний кордон України підакцизної продукції, збільшення надходжень акцизного податку до державного бюджету (арк. спр. 67).

Тобто судом встановлено, що ані доповідна записка, яка стала підставою для винесення наказу про проведення фактичної перевірки позивача, ані сам наказ, не містять будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, тобто інформації про конкретний факт недотримання позивачем вимог вказаного в цих документах законодавства; не відображено в рамках яких заходів ГУДПС у Луганській області встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача на підставі наказу від 09 липня 2020 року № 714, в якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої.

Аналогічну за змістом правову позицію, викладено Верховним Судом у постановах від 18 грудня 2018 року в справі № 820/4895/18, від 08 вересня 2020 року в справі № 640/21536/19, від 17 грудня 2020 року в справі № 520/12028/18.

Твердження представника відповідача щодо наявності у контролюючого органу інформації про недотримання СФГ «Долина» вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме відсутність ліцензії на зберігання пального, за наявності ємності для зберігання пального та сільгосптехніки, а також придбання дизельного палива у значних обсягах, про що вказано в доперевірочному аналізі господарської діяльності СФГ «Долина», який є додатком до доповідної записки, тобто про наявність у ГУДПС у Луганській області визначених в підпункті 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України підстав для призначення фактичної перевірки, судом відхиляються як безпідставні.

Як вже вище вказано, згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України в наказі про проведення перевірки зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом. Тобто в наказі про проведення перевірки має вказуватися, як про факт наявності у податкового органу інформації про можливе порушення платником податку вимог податкового законодавства, так і про здійснення відповідних контрольних функцій. Оскільки саме цей документ вручається платнику податків перед початком проведення фактичної перевірки, підтверджує обізнаність останнього про підстави перевірки, та надає право посадовим (службовим) особам контролюючого органу приступити до проведення фактичної перевірки.

Проте, в наказі від 09 липня 2020 року № 714 та доповідній записці вказано виключно про здійснення ГУДПС у Луганській області відповідних контрольних функцій, визначених чинним законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відсутність в наказі про проведення перевірки підстав для її проведення, відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Таким чином суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем вимог статей 80, 81 Податкового кодексу України, зокрема в частині наявності підстав для призначення фактичної перевірки, дотримання умов та порядку допуску до її проведення, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2020 року в справі № 826/17123/18, від 04 вересня 2020 року в справі № 821/1274/18, від 22 вересня 2020 року в справі № 520/8836/18.

Підсумовуючи вищевикладене, суд встановив, що ГУДПС у Луганській області при проведенні фактичної перевірки СФГ «Долина» не дотримано вимог статей 75-81 Податкового кодексу України.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі «Rysovskyy v. Ukraine» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб («Beyeler v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey», «Megadat.com S.r.l. v. Moldova», «Moskal v. Poland»). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Lelas v. Croatia» і «Toscuta and Others v. Romania») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Oneryildiz v. Turkey», та «Beyeler v. Italy»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Lelas v. Croatia»).

Зважаючи на допущені відповідачем порушення статей 75-81 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що вони унеможливлюють застосування до позивача наслідків фактичної перевірки - прийняття податкового повідомлення-рішення від 03 серпня 2020 року № про накладення на позивача штрафу у розмірі 500000,00 грн, та свідчать про невідповідність цього рішення визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень. Тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Твердження позивача щодо недотримання ГУДПС у Луганській області вимог наказу ДФС України від 31 липня 2014 року № 22, яким затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірки платників податків, в частині оформлення та реєстрації направлень на проведення перевірки, судом відхиляються як такі, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки дослідженням направлень на перевірку від 09 липня 2020 року №№ 403 та 404 встановлено, що вони містять всі необхідні реквізити, зазначення яких вимагається пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, у тому числі й номера, що свідчить про їх реєстрацію в ГУДПС у Луганській області, як цього вимагають методичні рекомендації.

Що стосується тверджень позивача, що його скарга на податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2020 року № через недотримання ДПС України строку її розгляду вважається повністю задоволеною на користь СФГ «Долина», суд зазначає таке.

Пунктом 56.8 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Згідно з пунктом 56.9 статті 56 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Підпунктом 3 пункту 1 розділу 1 Закону України від 13.05.2020 № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності з 29 травня 2020 року, пункт 58.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено в такій редакції:

«52-8. Тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених:

статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу;

статтями 52 і 53 цього Кодексу щодо надання контролюючими органами індивідуальних податкових консультацій в письмовій формі;

статтями 73 і 78 цього Кодексу щодо надання платниками податків відповідей на запити контролюючих органів (крім запитів контролюючих органів щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) платникам податків по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків, які зупинялися відповідно до цього пункту, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня до 22 травня 2020 року на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 1 серпня до 19 грудня 2020 року карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 та від 20 травня 2020 року № 392.

З вищевикладеного слідує, що як на час подання СФГ «Долина» скарги на податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2020 року № , так і на час прийняття ДПС України рішення про результати розгляду скарги від 30.10.2020 № 31389/6/99-00-06-02-06-06, діяв карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України на всі території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), тому згідно з пунктом 58.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України був зупинений перебіг всіх строків, встановлених у статті 56 Податкового кодексу України в частині процедури адміністративного оскарження, та не наставали встановлені цією статтею наслідки, у тому числі й щодо задоволення скарги на користь платника податків у зв`язку з порушенням строків її розгляду.

Керуючись викладеною в постанові 21 лютого 2020 року № 826/171/23 правовою позицією Верховного Суду, що суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу таким підставам позову, як порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства, зважаючи на встановлені обставини щодо недотримання ГУДПС у Луганській області положень статей 80-81 Податкового кодексу України при проведенні фактичної перевірки позивача, суд до перевірки підстав відзиву на позов щодо наявності порушень податкового законодавства з боку СФГ «Долина» не переходить.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом, позивачем сплачений судовий збір у загальній сумі 7500,00 грн, що підтверджено квитанціями від 09.12.2020 № 16 на 2270,00 грн та від 05.01.2021 № 52 на 5230,00 грн (арк. спр. 45, 46).

Оскільки позов судом задовольняється повністю, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 7500,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Селянського (фермерського) господарства «Долина» (місцезнаходження: 92600, Луганська область, Сватівський район, місто Сватове, вулиця Лісова, будинок 27, код за ) до Головного управління ДПС у Луганській області (місцезнаходження: 93401, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72, код за ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 03 серпня 2020 року № , яким до Селянського (фермерського) господарства «Долина» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 500000,00 грн.

Стягнути на користь Селянського (фермерського) господарства «Долина» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7500,00 грн (сім тисяч п`ятсот грн).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 09 березня 2021 року.

Суддя К.О. Пляшкова