Справа № 520/10504/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 р. Справа № 520/10504/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019, суддя Шляхова О.М., 61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, повний текст складено 15.01.20 по справі № 520/10504/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТРЕЙД ГРУПП"

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТРЕЙД ГРУПП", (позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (надалі за текстом ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому просив суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.06.2019 №5 на суму 231250,00 грн. та від 19.06.2019 року № 5 на суму 510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладено в акті перевірки, а тому підлягають скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.06.2019 №5 в частині збільшення суми податку на додану вартість на загальну суму 200 000 грн, в тому числі: за основним платижем 160 000 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 40 000 грн.

В задоволені позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (Адреса: 61057. м, Харків, вул. Пушкінська, 46; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТРЕЙД ГРУПП" (вул. Мало-Гончарівська, буд. 17, м. Харків, 61052, ) судовий збір у розмірі 2989,71 грн. (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 71 копійка).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем не доведено належними доказами ні під час перевірки, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість по господарським відносинам з транспортного перевезення з контрагентами ТОВ «ЮНІВЕСТ-ІНВЕСТ», ТОВ «АЛЬ-МАРК», ТОВ «ТКК Промкомплект», ТОВ «Тек Юг».

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Також, Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код в ЄДРПОУ ВП: 43983495) подало клопотання, в якому просило замінити відповідача - Головне управління ДПС у Харківській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України. До клопотання додає копію наказу ДПС України від 24.12.2020р. № 755, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, та громадських формувань щодо Головного управління ДПС у Харківській області як відокремленого підрозділу ДПС України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 Про утворення територіальних органів Державної податкової служби утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1, а також реорганізовано територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів, Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2. Згідно з додатком 1 та 2 даної постанови утворено Головне управління ДПС у Харківській області, до якого приєдналось Головне управління ДФС у Харківській області.

Згодом, постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби України (далі - ДПС України) за переліком згідно з додатком, до якого, у тому числі, включено Головне управління ДПС у Харківській області, - пункт 1.

В абзаці 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 закріплено, що права та обов`язки територіальних органів ДПС України, що ліквідуються відповідно до п. 1 цієї постанови, переходять ДПС України та її територіальним органам.

Наказом ДПС України від 30.09.2020 № 529 утворено як відокремлені підрозділи ДПС України територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено Головне управління ДПС у Харківській області.

14 грудня 2020 року було проведено державну реєстрацію створення Головного управління ДПС у Харківській області як відокремленого підрозділу юридичної особи - ДПС України, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - пі дприємців та громадських формувань внесено запис за № 008085321.

Наказом ДПС України від 24.12.2020 № 755 розпочато з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС України, утвореними як її відокремлені підрозділи, повноважень і функцій територіальних органів ДПС України, що ліквідуються відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893.

Згідно з ч. ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне клопотання про заміну відповідача у справі задовольнити, замінити Головне управління ДПС у Харківській області на суб`єкта владних повноважень, який представляє інтереси органів ДПС України - Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код в ЄДРПОУ ВП: 43983495), як правонаступника.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТРЕЙД ГРУПП" взято на податковий облік в органах державної податкової служби від 10.05.2012 за № 213 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДФ у Харківській області, Центрального управління, Холодногірської ДПІ.

Службовими особами ГУ ДФС у Харківській області на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "МЕГА ТРЕЙД ГРУПП" ( від 01.03.2019 року № 1615, службового посвідчення ХР № 000545 головним державним ревірором-інспектором до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.75.1.2 п.75.1 ст.75,п.п. 78.1.1 п.78.1 ст78 ст. 79 Податкового кодексу України (надалі за текстом ПК України), проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета Трейд Групп» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ Золгарс» (код за ЄДРГІОУ 40706854) за період листопад 2016 року, ТОВ «Юнівест-Інвест» (кодж за ) за період листопад 2016 року, ТОВ «Аль-Марк» (код за ) за період квітень 2017 року. ТОВ «ТКК Промкомплект» (код за ) за період квітень, травень 2017 року, ТОВ «ТЕК ЮГ» (код за ) за період червень, серпень 2017 року та подальшого ланцюга постачання та/або використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг)».

Результати перевірки викладені в акті від 06.05.2019 №1530/20-40-14-05-07/38159733.

Відповідно до висновків акту перевірки, перевіркою було встановлено наступні порушення:

- абз. «а» п. 198.1, абз. першого і другого п. 198.3 ст.198, та п.201.1, 201.10, 201.11 ст.201 ПК України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка гідлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 185000 грн., в т.ч. у листопаді 2016 року на суму 55000 грн., у квітні 2017 року на суму 50000 грн., у травні 2017 року на суму 30000 грн., у червні 2017 року на суму 40000 грн., у серпні 2017 року на суму 10000 грн.

- п.85.2 ст.85 ПК України не надано документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

На підставі вказаного акту було винесено наступні податкові повідомлення- рішення:

1) №5 від 19.06.2019 року на загальну суму 231250,00 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 185000,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 46250,00 грн.

2) №5 від 19.06.2019 року на суму 510,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з недоведеності контролюючим органом порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині заниження податку на додану вартість в результаті фінансово-господарських взаємовідносин позивача з підприємствами - контрагентами ТОВ «ЮНІВЕСТ-ІНВЕСТ», ТОВ «АЛЬ-МАРК», ТОВ «ТКК Промкомплект», ТОВ «Тек Юг».

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати податкову накладну, складену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, видану на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ "МЕГА ТРЕЙД ГРУПП" протягом перевіреного періоду мав договірні фінансово-господарські відносини з ТОВ «ЮНІВЕСТ-ІНВЕСТ», ТОВ «АЛЬ-МАРК», ТОВ «ТКК Промкомплект», ТОВ «Тек Юг».

Так, 01.11.2016 року між ТОВ «Мега Трейд Групп» (Замовник) та ТОВ «Юнівест- Інвест» (Перевізник) було укладено договір №11 на транспортне обслуговування, відповідно до якого Перевізник приймає на себе зобов`язання з перевезення вантажів.

За даними, контролюючого органу встановлено, що свідоцтво платника ПДВ №200287581 від 01.10.2016 року ІПН 95, анульовано 30.01.2018 року за рішенням контролюючого органу у зв`язку з ненаданням декларацій протягом року.

Інформація щодо наявності основних засобів, трудових ресурсів, тощо відсутня, у зв`язку із не подачею ТОВ «ЮНІВЕСТ-ІНВЕСТ» (код за ) до контролюючого органу ДПС відповідної звітності.

Таким чином, аналізом наявних баз даних ДФС по взаємовідносинам ТОВ «МЕГА ТРЕЙД ГРУПИ» з вищенаведеним підприємством-постачальником визначено не можливість встановити наявність транспортних засобів, власного персоналу; підприємство не отримувало послуги сторонніх організацій щодо оренди транспортних засобів, залучення осіб для надання послуг транспортних перевезень, наданих ТОВ «МЕГА ТРЕЙД ГРУПП».

Дослідивши матеріали справи, колегією судів було встановлено, що перевізник ТОВ «ЮНІВЕСТ-ІНВЕСТ» здійснював перевезення протягом листопада 2016 року наступним покупцям позивача: ПП «Белінор», ПП «Торгівельний будинок «Хліб-сіль Плюс», ТОВ Дівія Трейд», ТОВ Альфа-Рітейл» та ін. На підтвердження доставки товару покупцям позивач має в наявності всі первинні документи. А саме Договор № 11 від 01.11.2016 року, акт № 11 здачі -прийняття робіт (перевезення вантажів) від 30.11.2016 року , товарно-транспортні накладні (т. 2 а.с. 1 - 223).

За поясненнями позивача, необхідність залучення вказаного контрагента зумовлена відсутністю власного вантажного транспорту для перевезення товарів від ТОВ «Мега Трейд Групп» до контрагентів-покупців. Таким чином, укладенню договору на транспортне обслуговування передувала ділова мета - отримання прибутку від контрагентів-покупців за реалізацію продукції.

Також колегією суддів встановлено, що ТОВ "МЕГА ТРЕЙД ГРУПП" мало взаємовідносини з ТОВ «АЛЬ-МАРК».

Так, позивачем укладено договір №3 від 01.03.2017 року з ТОВ «Аль-Марк» на транспортне обслуговування, відповідно до умов якого останній здійснює перевезення вантажів.

За даними податкового органу, ТОВ «АЛЬ-МАРК» свідоцтво платника ПДВ №200289717 від 01.11.2016 року ІПН 98, анульовано 30.05.2018 року за рішенням контролюючого органу у зв`язку з ненаданням декларацій протягом року. Інформація про трудові ресурси, відсутня у зв`язку із неподання відповідної звітності. За результатами проведеного аналізу даних ЄРПН встановлено, що ТОВ «АЛЬ-МАРК» (код за ) не отримувало послуги стронніх організацій. Та зазначено, що фактично ТОВ «АЛЬ-МАРК» створено штучну видимість здійснення господарських операцій з переліченими контрагентами шляхом формального складення первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів у процесі виконання операцій саме з цими контрагентами. Таким чином, аналізом наявних баз даних ДФС, відкритих даних, опублікованих на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень по взаємовідносинам ТОВ «МЕРА ТРЕИД ГРУПП» з вищенаведеним підприємством-постачальником контролюючим органом визначено не можливість встановлення наявності персоналу ТОВ «АЛЬ-МАРК» (код за ), а отже підтвердити реальність виконаних робіт; підприємство не отримувало послуги стронніх організацій щодо залучення третіх осіб.

За поясненнями позивача, з метою реалізації продукції та її доставки до своїх покупців, ТОВ «Мега Трейд Групп» уклало вказаний договір, на виконання якого ТОВ «Аль-Марк» здійснювало перевезення товарів позивача до його контрагентів-покупців (ПП «Торгівельний будинок «Хліб-сіль плюс», ТОВ «Восторг», ТОВ «Фірма Посад», ТОВ «Укр-Трейд», ТОВ «Стормак» (супермаркет «Дігма», TOB «ТК «Економ плюс» та ін). На підтвердження доставки товару покупцям позивач має в наявності всі первинні документи. (т. 3 а.с. 1 - 250, т. 4 а.с. 1- 250, т. 5 а.с. 1 - 116) Також в матеріалах справи наявний акт № 17 здачі-прийняття робіт (перевезення вантажів) від 18.04.2017 року (т.3 а.с.3).

Даний товар перевозився з оформленням товарно-транспортних накладних. Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг.

Крім того, колегією суддів встановлено, що ТОВ "МЕГА ТРЕЙД ГРУПП" мало взаємовідносини з ТОВ «ТКК ПРОМКОМПЛЕКТ».

Так, 01.04.2017 року між ТОВ «Мега Трейд Групп» (Замовник) та ТОВ «ТКК Промкомплект» (Перевізник) було укладено договір на транспортне обслуговування №8.

Однак, відповідач в акті стверджує про нереальність господарської операції. Так за даними податкового органу ТОВ «ТКК ПРОМКОМПЛЕКТ», було анульовано свідоцтво платника ПДВ №200241258 від 01.12.2015 року ІПН 39 від 26.06.2018 року за рішенням контролюючого органу у зв`язку з ненаданням декларацій протягом року. Відповідно звіту по нарахуванню єдиного внеску за 9 місяців 2016 року, поданого до органу ДПС 16.10.2016 року за номером , штатна чисельність працівників - 1 особа. Таким чином, аналізом наявних баз даних ДФС, відкритих даних, опублікованих на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень по взаємовідносинам ТОВ «МЕРА ТРЕЙД ГРУПИ» з вищенаведеним підприємством-постачальником встановлено, що не можливо встановити наявність персоналу (директор, головний бухгалтер в одній особі) ТОВ «ТКК ПРОМКОМПЛЕКТ» (код за ), а отже підтвердити реальність виконаних робіт; не можливо встановити наявність транспортних засобів.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що на виконання укладеного договору, перевізник ТОВ «ТКК ПРОМКОМПЛЕКТ» протягом квітня 2017 року здійснював перевезення товарів зі складу позивача до його конграгентів-покупців: ТОВ "Восторг", TOB «Альфа-Продукт», ПП «Компанія «Маркет», TOB «Укр-Трейд» (супермаркет «Класс» на Одеській), TOB «Сігмастелс», TOB «Компанія «Гранд-Маркет», TOB «Дівія Трейд»,ТОВ «Віал Маркет» та ін. На підтвердження доставки товару покупцям позивач має в наявності всі первинні документи. На підтвердження доставки товару покупцям позивач має в наявності всі первинні документи. В результаті наданих послуг між сторонами було підписано акт надання послуг №3 від 28.04.2017 року, а також підтверджується товарно-транспортними накладними (т. 6 а.с. 12 - 250, т. 7 а.с. 1 - 40).

Також судовим розглядом встановлено, що ТОВ "МЕГА ТРЕЙД ГРУПП" мало взаємовідносини з ТОВ «ТКК ПРОМКОМПЛЕКТ».

На підставі укладеного між позивачем (Замовник) та ТОВ «Тек Юг» (Перевізник) договору на транспортне обслуговування №1 від 01.06.2017 року, Перевізник взяв на себе зобов`язання по транспортуванню вантажів.

За даними податкового органу, відсутня інформація щодо наявності основних засобів, трудових ресурсів, тощо відсутня, у зв`язку із не подачею ТОВ «ТЕК ЮГ» (код за ) до контролюючого органу ДПС відповідної звітності. За результатами проведеного аналізу даних ЄРПН по ТОВ «ТЕК ЮГ» (код за ), встановлено, що протягом 2017-2018 років ТОВ «ТЕК ЮГ» (код за ) не здійснювало придбання транспортних засобів, не отримувало послуги оренди транспортних засобів, а також послуг стронніх організацій щодо залучення осіб для надання послуг транспортних перевезень, наданих ТОВ «МЕТА ТРЕЙД ГРУПП». Таким чином, аналізом наявних баз даних ДФС, відкритих даних, опублікованих на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень по взаємовідносинам ТОВ «МЕГА ТРЕЙД ГРУПП» з вище наведеним підприємством-постачальником встановлено, що не можливо встановити наявність транспортних засобів, власного персоналу; не отримувало послуги оренди транспортних засобів, послуги стронніх організацій щодо залучення осіб для надання послуг транспортних перевезень, наданих ТОВ «МЕГА ТРЕЙД ГРУПП».

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що в результаті здійснення своїх зобов`язань, перевізник ТОВ «ТЕК ЮГ» здійснював перевезення товару зі складу позивача до контрагентів-покупців позивача: ТОВ «Альфа-Тейл», ТОВ «Восторг», ТОВ «Компанія «Гранд-Маркет», ТОВ «Сігмастелс», ТОВ «Союз л пермаркетів Харкова», ТОВ «Дівія Трейд» ТОВ «Віал-Маркет`ТОВ «Альфа-Продукт». В переважній більшості це супермаркети «Класе» та «Рост». На підтвердження поставки товару покупцям позивач має в наявності всі первинні документи.

За поясненнями позивача, необхідність залучення Перевізника була зумовлена відсутністю у позивача транспортних засобів для такого перевезення, а за договорами про поставку товарів покупцями, передбачена умова про доставку товару власними силами та за власний рахунок, що підтверджуються доданими до позову копіями договорів купівлі продажу покупцями № 112К165 від 01.09.2012, №113К046 від 07.11.2012, № 114К522 від 01.10.2014, №112К404 від 01.09.2012)

Виконання та прийняття транспортних послуг було оформлено сторонами шляхом актів здачі-прийняття робіт (перевезення вантажів) №30 від 30.06.2017 року та 216 від 16.08.2017 року, що стали підставою, для складання товарно-транспортної накладної та відображення позивачем сум ПДВ у складі податкового кредиту. (т. 5 а.с. 117-250, т. 6 а.с. 1-11, т. 7 а.с. 41-219, т. 8 а.с. 1-163).

Дослідивши вищевказані докази, надані позивачем до матеріалів справи на підтвердження реальності господарських операцій, суд зазначає, що первинні документи по взаємовідносинам із ТОВ «ЮНІВЕСТ-ІНВЕСТ», ТОВ «АЛЬ-МАРК», ТОВ «ТКК Промкомплект», ТОВ «Тек Юг» за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили втрату ними юридичного статусу первинних документів, контролюючим органом не доведено.

Таким чином, наявність вказаних документів, досліджених колегією суддів під час розгляду справи, спростовують доводи апеляційної скарги про порушення позивачем вимог податкового законодавства в результаті фінансово-господарських відносин з контрагентами ТОВ «ЮНІВЕСТ-ІНВЕСТ», ТОВ «АЛЬ-МАРК», ТОВ «ТКК Промкомплект», ТОВ «Тек Юг», викладені в акті перевірки.

Крім того, колегія суддів зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є самостійною та достатньою підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Колегія суддів зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Згідно зі ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Контрагенти позивача під час здійснення господарських операцій та складення первинних документів були зареєстровані як суб`єкти господарювання юридичні особи, на момент проведення фінансово-господарських операцій були платниками податків, а тому мали право здійснювати господарську діяльність шляхом укладення договорів.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А тому, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що інформація про ймовірні порушення податкового законодавства контрагентами позивача не може бути достатнім та належним доказом для висновків контролюючого органу вчинення порушень позивачем.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Вказану правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 по справі №815/3459/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши добуті по справі докази, оцінивши обставини справи, колегія суддів зазначає, що згідно з актами здачі-приймання робіт (надання послуг) позивач отримав від зазначених суб`єктів господарюванні послуги, які передбачені умовами укладених з ними договорами, виконавцями виписано податкові накладні, розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обгрунтованими висновки суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.06.2019 №5 в частині збільшення суми податку на додану вартість на загальну суму 200 000 грн, в тому числі: за основним платижем 160 000 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 40 000 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом вимоги п. 1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 по справі № 520/10504/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 05.03.21.