Справа № 420/148/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/148/21
У Х В А Л А

05 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) заяву про поновлення процесуального строку за вхід. № 10430/21,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Саратської районної державної адміністрації Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року відкрито провадження по справі в порядку ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року позовну заяву - залишено без руху (ч. 13 ст. 171 КАСУ), у зв`язку із порушенням строку звернення до суду .

02.03.2021 року на адресу суду надійшла заява про визнання поважними поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована наступним.

«..прошу звернути увагу на те, що при отриманні зазначеної суми грошових коштів мені стало відомо лише про її розмір, який виявився меншим за розмір, встановлений чинним законодавством.

Отримавши разову грошову допомогу, у розмірі меншому ніж передбачено чинним законодавством, я припустив, що мала місце рахункова помилка або зазначена виплата мені була проведена як учаснику бойових дій, яким зазначена допомога виплачується у меншому розмірі, а не як особі з інвалідністю внаслідок війни, або зазначена виплата проведена у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» помилково, без усвідомлення Управлінням соціального захисту населення Саратської районної державної адміністрації Одеської області того, що зазначена постанова Кабінету Міністрів України протирічить статті 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України від 25.12,1998 N 367-ХІУ «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"», яка на час виникнення спірних правовідносин була чинною га підлягала застосуванню.

У червні 2020 року, тобто у строк, передбачений підпунктом 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», з метою з`ясування характеру помилки, що була допущена Управлінням соціального захисту населення Саратської районної державної адміністрації Одеської області при виплаті мені разової грошової допомоги, та для її виправлення без застосування способів судового захисту я звернувся до Управління соціального захисту населення Саратської районної державної адміністрації Одеської області.

Лише у серпні 2020 року Управлінням соціального захисту населення Саратської районної державної адміністрації Одеської області з порушенням терміну - розгляду звернень громадян, встановленого статтею 20 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян», надана відповідь від 07.08.2020 вих. № 02-17/726 на мою заяву про виплату ОСОБА_1 , як ветерану війни - особі з інвалідністю II групи внаслідок війни, недоплаченої разової грошової допомоги, з якої я дізнався про категорійну відмову Управління соціального захисту населення Саратської районної державної адміністрації Одеської області виплатити мені, як особі з інвалідністю внаслідок війни, разову грошову допомогу у розмірі, встановленому чинним законодавством.

Таким чином, лише у серпні 2020 року мені стало відомо про свідоме порушення Управлінням соціального захисту населення Саратської районної державної адміністрації Одеської області моїх прав, як особи з інвалідністю внаслідок війни, при виплаті разової грошової допомоги за 2020 рік…».

Розглядаючи заяву, суд виходить з наступного.

Cуд не приймає доводи позивача щодо початку перебігу строку звернення до суду з 30 вересня відповідного року, з посиланням на позицію Верховного Суду викладену в постанові від 06.02.2018 року по справі № 607/7919/17 з огляду на наступне.

Верховний суд у Постанові від 14.05.2019 року по справі № 815/3087/18 висловив правову позицію:

«..Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України у редакції, чинній на момент прийняття судом першої інстанції рішення у цій справі, визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд не приймає доводів касаційної скарги, що про порушення свого права позивач дізнався у червні 2018 року, оскільки одноразова грошова допомога до 5 травня є щорічною виплатою, тому позивач повинен був дізнаватися про порушення своїх прав щороку при її отриманні в розмірі, меншому ніж передбачено законом….».

Приписами ч. 2 ст.44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду, на вказане позивач може звернутися із вимогою про визнання поважними причин пропуску строку.

Позивач подав заяву про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, в якій зазначив, що у червні 2020 року до Управління соціального захисту населення Саратської районної державної адміністрації Одеської області.

Лише у серпні 2020 року Управлінням соціального захисту населення Саратської районної державної адміністрації Одеської області щодо виплаті разової грошової допомоги, та для її виправлення без застосування способів судового захисту.

У серпні 2020 року відмовлено у виплаті, як особі з інвалідністю внаслідок війни, разової грошової допомоги у розмірі, встановленому чинним законодавством.

Отже, про свідоме порушення Управлінням соціального захисту населення Саратської районної державної адміністрації Одеської області прав стало відомо з отриманої відповіді.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який у цивільному та господарському судочинстві визначений як строк позовної давності, а в адміністративному - строк звернення до суду.

У справі Європейського суду з прав людини Стаббігс та інші проти Великобританії визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи Бочан проти України, Смірнова проти України, Федіна проти України, Матіка проти Румунії та інші).

Також суддя роз`яснює, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 44 КАС України, учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Керуючись ст.ст. 9, 123, 160, 161, 171, 256, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.