Справа № 480/1244/20
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 р.Справа № 480/1244/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, м. Суми, повний текст складено 28.09.20 року по справі № 480/1244/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі за текстом також відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якому просив:

- визнати бездіяльність ГУ ПФУ в Сумській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищень, компенсації та індексації грошового забезпечення з 05 січня 1996 року по наступний час, відповідно Постанов Кабінету Міністрів № 1294 від 07 листопада 2007 року, № 45 від 13 лютого 2008 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», № 1088 від 24 грудня 2019 року «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» противоправною;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з урахуванням підвищень, індексації грошового забезпечення і компенсації і виплату пенсії відповідно до Постанов Кабінету Міністрів № 1294 від 07.11.2007, № 45 від 13.02.2008, Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», № 1088 від 24 грудня 2019 року «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які змінювали грошове забезпечення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яка полягає у непроведенні відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008, а також Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 № 988, перерахунку пенсії ОСОБА_1 , урахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, з 15.01.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 15.01.2019 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008, а також Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 № 988 на підставі довідки від 16.01.2019 № 11/31, виданої ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на січень 2016 року, з урахуванням індексації, з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за несвоєчасно отримані суми перерахунку та індексації пенсії з 15.01.2019.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 840,80 грн та витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 4328,50 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, з помилковими висновками суду першої інстанції. Звертає увагу, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2019, що набрало законної сили 23.07.2019, у справі № 480/1692/19 задоволено вимоги позивача та зобов`язано Головне управління поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати звернення, проте, таким рішенням не визначено обов`язок відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача. З посиланням на правову позицію Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 638/13960/17 зазначає, що Порядком № 45 передбачена чітка процедура отримання Головним управлінням довідок про грошове забезпечення, які враховуються при перерахунку пенсії, і оскільки повідомлення Пенсійним фондом України щодо зміни грошового забезпечення Головному управлінню не було здійснено, списки не були складені, що призвело до порушення процедури, передбаченої Порядком № 45 та отримання відповідної довідки про розмір грошового забезпечення, у Головного управління відсутні підстави та повноваження для проведення перерахунку пенсії позивачу. Вказує на передчасність вимог позивача про зобов`язання відповідача виплатити компенсацію втрати доходів за несвоєчасно отримані суми перерахунку пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач звертає увагу, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо задоволення позовних вимог.

01.03.2020 від ГУ ПФУ в Сумській області через засоби поштового зв`язку надійшло клопотання про проведення судового засідання 02.03.2021 у режимі відеоконференції.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на неможливість представника ГУ ПФУ в Сумській області прибути до Другого апеляційного адміністративного суду.

Проте, доказів на підтвердження зазначених вище обставин ГУ ПФУ в Сумській області не надано.

Колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення вказаного клопотання з огляду на приписи ч. 2 ст. 195 КАС України, відповідно до яких заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції подається учасниками справи не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Окрім того, 02.03.2020 через засоби електронного зв`язку (не через систему "Електронний суд") до суду апеляційної інстанції від імені ГУ ПФУ в Сумській області подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотання про відкладення розгляду справи від імені ГУ ПФУ в Сумській області надійшло на електронну пошту Другого апеляційного адміністративного суду, проте, відповідний файл не підписаний електронним цифровим підписом.

Згідно із частинами сьомою, восьмою, десятою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до частини першої статті п`ятої Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 (далі - Закон № 851) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис (ч. 1 ст. 6 Закону № 851).

За правилами частини першої статті сьомої Закону № 851 оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 2 ст. 6 Закону № 851).

Отже, оскільки клопотання не містить електронного цифрового підпису, воно не є документом у розумінні зазначених вище норм, а тому у суду відсутні передбачені законом підстави для його розгляду.

Обґрунтувань ненакладення електронного цифрового підпису клопотання, подане від імені ГУ ПФУ в Сумській області, не містить.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 КАС України.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач до 1997 року проживав в Україні, отримував пенсію за вислугу років, призначену 05.01.1996 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 37 зворот), надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю та перебуває на обліку в консульстві України в Ізраїлі.

15.01.2019 позивач звернувся з заявою до ГУ ПФУ в Сумській області про поновлення виплати йому пенсії (а.с. 38). Вказана заява разом з пакетом документів, в тому числі і довідками про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, Управлінням внутрішніх справ України в Сумській області, з урахуванням висновків Верховного Суду у справі № 1840/3776/18 від 20.11.2018, направлена до відповідача для поновлення виплати пенсії позивачу (а.с. 42, 141-151).

Проте, рішенням № 5 від 15.02.2019 ГУ ПФУ в Сумській області відмовлено у поновленні виплати пенсії (а.с. 152), з чим позивач не погодився та звернувся до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі № 480/1692/19 (а.с. 45), з урахуванням ухвали про виправлення помилки у рішенні від 17.09.2019, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 15.02.2019 за № 5 про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність відповідача у непоновленні виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області поновити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з дати його звернення (а.с. 45).

На виконання зазначеного судового рішення позивачу саме з дати його звернення з відповідною заявою до ГУ ПФУ в Сумській області (15.01.2019 (а.с. 38), протоколом від 25.09.2019 поновлено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 47). При цьому, як убачається з такого протоколу, розмір пенсії позивачу після поновлення відповідачем був обрахований, виходячи з грошового забезпечення станом на момент припинення виплати пенсії у сумі 102,70 грн.

Не погоджуючись з таким розміром пенсії, позивач, в тому числі через свого представника, звертався до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунок пенсії, на які відповідачем повідомлено, що після 05.03.2019 нормативно-правові акти щодо визначення порядку грошового забезпечення, за якими має проводитися перерахунок пенсій, не приймались. Тому виплату поновлено враховуючи грошове забезпечення, за яким проводилося обчислення пенсії на момент припинення (а.с. 17). Разом з тим, судовим рішенням, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області поновити виплату пенсії, зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії не покладено на відповідача (а.с. 19).

Позивач, убачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у здійсненні з 15.01.2019 перерахунку пенсії за його заявою, ГУ ПФУ в Сумській області допустило протиправну бездіяльність, яка не відповідає критеріям правомірності, визначеним в ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 15.01.2019 відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням положень Порядку № 45, а також Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 № 988 на підставі довідки від 16.01.2019 № 11/31, виданої ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на січень 2016 року, з урахуванням індексації, з урахуванням виплачених сум, а також зобов`язав нарахувати та виплатити позивачу компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за несвоєчасно отримані суми перерахунку та індексації пенсії з 15.01.2019.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за № 1788-ХІІ (далі Закон України «Про пенсійне забезпечення») громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За ч. 2 ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-XII) пенсії, призначені в Україні особам, звільненим з військової служби до виїзду на постійне місце проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-ІV (далі Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

В той же час, відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 за № 2235-ІІІ, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Як встановлено ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Виходячи із правової та соціальної природи пенсії, право громадянина на призначення йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 п. 2 ч. 1 ст. 49, друге речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України в Рішенні № 25-рп/2009 зазначив: «оспорюваними нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами».

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, зазначив «право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення)».

У пункті 54 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини зробив висновок, що «різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.»

Отже, з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення статті 51 Закону № 1058-ІV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Крім того, необхідно зазначити, що такої ж правової позиції щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах дотримується і Верховний Суд України у постановах від 12.05.2015, від 19.05.2015 та від 06.10.2015 у справах за № 21-180а15, 21-168а15, 308/1088/14-а, відповідно.

Приписами ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46 цього Закону.

В свою чергу, зокрема, відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом (ст. 46).

Положеннями статті 63 Закону № 2262-XIII (у редакції, чинній на момент поновлення позивачу пенсії) передбачено, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії, зокрема, є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Поряд з цим, здійсненню перерахунку пенсії передує чітко визначена Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (тут і далі в редакції на час поновлення виплати позивачу пенсії, далі Порядок КМУ № 45) процедура.

Так, відповідно до пункту 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3 Порядку № 45 передбачено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію, зокрема, МВС, Національній поліції (державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, цим Порядком встановлена наступна послідовність дій: Мінсоцполітики повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України щодо перерахунку пенсій; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, в свою чергу регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), відповідно до пункту 23 якого перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, встановленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Водночас, абзацом 1 пункту 4 Порядку № 3-1 встановлено, що заява про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Слід зазначити про те, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування виключно на підставі наданих їм довідок про розмір грошового забезпечення, які враховуються для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

У постанові від 19.02.2020 у справі № 758/13258/16-а Верховний Суд, під час розгляду справи з аналогічних правовідносин, зробив висновок, що позивач, за вказаних обставин, безумовно має право на перерахунок раніше призначеної пенсії, проте, таке право може бути реалізоване за умови наявності у пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення.

Як убачається з матеріалів справи, позивач через УМВС України в Сумській області звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області з відповідною заявою про поновлення пенсії, до якої була надана також довідка від 16.01.2019 за № 11/31 за підписом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за № 988, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103, за нормами, чинними станом на січень 2016 року (а.с. 151).

Відтак, відповідач, після отримання відповідної заяви позивача про перерахунок пенсії, маючи у пенсійній справі відповідну довідку (а.с. 151), зобов`язаний був відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням положень Порядку № 45, а також Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 за № 988, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її поновлення - 15.01.2019.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відмовляючи у здійсненні такого перерахунку за заявою позивача, ГУ ПФУ в Сумській області допущено протиправну бездіяльність, яка не відповідає критеріям правомірності, визначеним в ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно посилання відповідача на практику Верховного Суду щодо зазначених обставин, то колегія суддів зауважує, що в межах спірних правовідносин у цій справі підлягають врахуванню наведені вище судом апеляційної інстанції рішення Верховного Суду.

Крім того, згідно зі ст. 64 Закону № 2262-ХІІ призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» 03.07.1991 № 1282- XII (далі - Закон України «Про індексацію грошових доходів населення»).

В свою чергу, відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078), індексації підлягають грошові доходи громадян, у тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у п. 3 цього Порядку) у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (п. 2 Порядку № 1078).

Згідно з ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач зобов`язаний провести індексацію пенсії з 15.01.2019.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.05.2020 у справі №766/4587/16-а, зазначеною судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Щодо вимог позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити компенсацію за несвоєчасно отримані суми перерахунку пенсії з 15.01.2019, колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Частиною 2 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів зауважує, що нарахування та виплата суми пенсії ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми пенсії, а тому в даному випадку вимоги про зобов`язання відповідача про нарахування та виплату позивачу компенсації за несвоєчасну виплату пенсії є передчасними.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 10.07.2018 у справі №404/6317/16-а, від 25.10.2018 у справі №420/1410/17, від 10.02.2020 у справі №134/87/16-а, від 23.12.2020 у справі №807/1525/16.

Отже, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії з 15.01.2019.

Доводи апеляційної скарги щодо зазначених обставин приймаються колегією суддів у якості належних.

Керуючись положеннями частини першої статті 308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.

Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі статтею 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, що є безумовною підставою для його скасування в цій частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 року по справі № 480/1244/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за несвоєчасно отримані суми перерахунку та індексації пенсії з 15.01.2019.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 по справі № 480/1244/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 09.03.2021 року