Справа № 340/5141/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

05 березня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/5141/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі судді Казанчук Г.П. розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача про винесення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Первозванівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Ігнатенко В.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати Рішення двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Первозванівської сільської ради () від 10.04.2020 № 1272 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою гр. ОСОБА_1 ";

- зобов`язати Первозванівську сільську раду () прийняти рішення про надання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення фермерського господарства (код КВЦПЗ А01.02) - в розмірі земельної частки (паю), який становить 4,95 умовних кадастрових гектарів, визначеної для члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (с. Миколаївські Сади), із земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9149, загальною площею 62,9 га, розташованої на території Федорівського старостинського округу Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, що перебуває у комунальній власності Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області та знаходиться в оренді у ФГ ОСОБА_2 згідно договору оренди, укладеного 11.01.2010, зареєстрованого 15.12.2011 Управлінням Держкомзему у Кіровоградському районі в Державному реєстрі земель за № 00981.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення Дніпровської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів UA110310/2020/000029/1 від 01 жовтня 2020 року.

23 лютого 2021 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Ігнатенка В.В. про приєднання до справи доказів витрат позивача на професійну правничу допомогу та вирішення судом питання про їх стягнення. До клопотання представником позивача долучено копії договору про надання правничої (правової) допомоги від 30.09.2020 р., угоди про гонорар від 30.09.2020 року, акту №1 приймання-передачі правничої допомоги від 15.02.2021 року та квитанції про оплату послуг. В обґрунтування заяви представник позивача зазначає про те, що нормами КАС України визначено право відшкодування витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 8140,00 грн., при цьому зауважив, що позивач не мав можливості подати докази своїх витрат на оплату правничої допомоги раніше, до закінчення судових дебатів, оскільки дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, під час якої судові дебати не проводяться, а відтак позивач не зав результати розгляду справи.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 лютого січня 2021 року призначено до розгляду питання про винесення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи та зміст заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто до вирішення справи по суті в матеріалах справи має бути заява про те відшкодування витрат, докази понесення яких будуть подані протягом 5 днів.

Частиною 3 статті 143 КАС України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналізуючи вищезазначені норми КАС України, суд дійшов висновку, що заява про відшкодування витрат на правову допомогу із зазначенням про те, що докази таких витрат будуть додані протягом 5 днів повинна бути заявлена стороною у справі до вирішення справи по суті, тобто до прийняття судом рішення по справі.

Статтею 169 КАС України визначені обов`язкові реквізити будь-яких письмових заяв, клопотань та заперечення.

Як свідчать матеріали справи, представник позивача не подавала таких заяв до винесення рішення по суті справи.

Заяву про відшкодування витрат на правову допомогу разом із відповідними доказами було подано адвокатом Ігнатенко В.В. вже після винесення судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначив про те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що заява про вирішення питання щодо відшкодування витрат, докази понесення яких будуть подані пізніше, не була подана в межах строку, встановленого частиною 7 статті 139 КАС України.

Статтею 169 КАС України визначені обов`язкові реквізити будь-яких письмових заяв, клопотань та заперечення.

Заяву про відшкодування витрат на оплату правової допомоги разом із доказами позивач подав 23 лютого 2021 року, тобто, після того, як суд ухвалив рішення у даній справі

Тобто, заява позивача про відшкодування витрат на оплату правової допомоги могла б бути предметом вирішення адміністративним судом під час ухвалення рішення в цій справі (так само як і додаткового рішення), якби її заявили в межах розгляду справи, але до того, як суд ухвалить рішення.

Позаяк позивач вирішив подати вказану заяву і відповідні документи після того, як суд виніс рішення у справі за яким позов задоволено, підстави для ухвалення за цією заявою додаткового рішення відповідно до статті 252 КАС відсутні.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №817/1889/17.

Згідно частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом наведених норм додаткове рішення виноситься лише у випадку, коли вимоги були заявлені, натомість судом не вирішені. Проте, як встановлено судом представником позивача не подано заяву про те, що докази на відшкодування витрат на правову допомогу будуть подані суду пізніше.

У прохальній частині позовної заяви заявлена вимоги про стягнення з відповідача суми судових витрат у тому числі на правничу допомогу за подання цього позову, яку позивач очікує понести в розмірі 8100 грн. Дана вимога була розглянута та вирішена по суті, про що у мотивувальній частині рішення суду від 09 лютого 2021 року зазначено про відхилення цієї вимоги через відсутність доказів на підтвердження таких витрат, а також з огляду на відсутність заяви про те, що такі докази будуть подані протягом 5 днів.

Додаткове рішення може бути винесено лише у випадку, зокрема, не вирішення питання щодо розподілу судових витрат, оскільки це питання було вирішено судом, а відтак відсутня підстава для винесення додаткового рішення, що є іще однією підставою для відмови в ухваленні додаткового рішення.

Частиною 4 статті 252 КАС України визначено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для винесення додаткового рішення.

Керуючись статтями 9, 139, 143, 167, 252, 262, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у винесенні додаткового рішення.

Заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук