Справа № 200/11720/20-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 р. Справа№200/11720/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про стягнення коефіцієнту підвищення посадового окладу за час вимушеного прогулу у розмірі 17 220,01грн, -

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2020 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в якій просить суд:

- стягнути з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 коефіцієнт підвищення посадового окладу за час вимушеного прогулу у розмірі 17 220,01грн.

В обгрунутвання позову зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1045/20-а від 30 квітня 2020 року, наказ про її звільнення визнаний протиправним та скасовано. Судовим рішенням з відповідача на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 202 968,20грн. (двісті дві тисячі дев`ятсот шістдесят вісім гривень двадцять копійок). Позивач зазначає, що під час звернення до суду ним не було заявлено вимоги про стягнення коефіцієнту підвищення посадового окладу, як частки середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 17 220,01грн., що передбачено п. 10 Порядку № 100, оскільки відповідно до Постанови КМУ № 16 з 01.01.2020 збільшені оклади державних службовців.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив наступне. Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області з 21.10.2019 знаходиться у стані припинення та не фінансується, грошові кошти на рахунках відсутні. На 2021 рік штатний розпис та кошторис не передбачений, фінансових можливостей щодо здійснення перерахунку не має можливості. Згідно виписки з Державної казначейської служби України на загальному фонді кошти відсутні. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» ліквідовано як юридичну особи публічного права Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1213 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100» пункт 10, яким передбачалась зазначений перерахунок виключено. Вважає, що управлінням ніяким чином не порушено прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Просить суд відмовити у задоволенні позову /а.с.42-44/.

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху/а.с.19/.

11 січня 2021 року на адресу суду надійшла заява на виконання ухвали суду від 21 грудня 2020 року/а.с.21-33/.

Ухвалою суду від 26 січня 2021 року судом було відкрито провадження в адміністративній справі №200/11720/20-а та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні)/а.с.34/.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року по справі №200/1045/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Професійна спілка "Юстиція Донеччини" про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції в Донецькій області № 3940/1 від 26.12.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління нотаріату - начальника відділу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 29 грудня 2019 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 228 446,71 грн. (двісті двадцять вісім тисяч чотириста сорок шість гривень сімдесят одна копійка) з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів/а.с.49-54/.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року апеляційні скарги Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі № 200/1045/20-а задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі № 200/1045/20-а змінено. У абзаці четвертому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі № 200/1045/20-а цифри та слова " 228446,71 грн. (двісті двадцять вісім тисяч чотириста сорок шість гривень сімдесят одна копійка)" замінено цифрами та словами " 202968,20 грн (двісті дві тисячі дев`ятсот шістдесят вісім гривень двадцять копійок)" /а.с.55-60/.

Судом встановлено, що під час прийняття рішення по справі № 200/1045/20-а не розглядалось питання розрахунку коефіцієнта підвищення заробітної плати, який застосовується для визначення розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Як встановлено з рішення суду по справі №200/1045/20-а судом відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, було розраховано середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, а саме.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доходи ОСОБА_1 , виданої Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області, заробітна плата позивача у жовтні 2019 року становила 40 954,29 грн (кількість робочих днів - 22), у листопаді 2019 року - 63 635,85грн (кількість робочих днів - 21). Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 - 2445,40 грн.

Період вимушеного прогулу позивача становить 83 дні (січень 2020 року - 21 день, лютий 2020 року - 20 днів, березень 2020 року - 21 день, квітень 2020 року - 21 день).

Отже, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на її користь з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (орган, в якому проходила службу позивач) становить 202968,20 грн. (2445,40 грн х 83 робочих днів вимушеного прогулу).

Оскільки в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року по справі №200/1045/20-а судом не вирішувалось питання стосовно коригування в сторону збільшення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 1 січня 2020 року на коефіцієнт підвищення посадового окладу, який підвищено з 1 січня 2020 року відповідно до законодавства, тому дана позовна вимога є предметом розгляду по даній справі.

Відповідно до ч. 2 с. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Розрахунок середнього заробітку працівника визначений Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно абз. 3 п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням

заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до абз. 1 та 2 пункту 10 Порядку № 100 передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

В період вимушеного прогулу, протягом якого за державним службовцем зберігається середній заробіток, заробітна плата, що враховується при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнт її підвищення.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови КМУ "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо впорядкування структури заробітної плати працівників державних органів, судів, органів та установ системи правосуддя у 2019 р." №102 від 06.02.2019, посадовий оклад позивача у 2019 році складав 7190грн.

Відповідно до Постанови КМУ № 16 від 15 січня 2020 р. "Про внесення змін до Постанови КМУ від 18.01.2017 р. № 15, якою затвердили схеми посадових окладів державних службовців на 2020 р.", посадовий оклад посади яку обіймав позивач до його звільнення з 01.01.2020 склав 7800 грн.

Коефіцієнт коригування розраховується у випадку підвищення посадового окладу, та даний коефіцієнт слід множити на суму виплати за період до підвищення.

Коефіцієнт коригування станом на 01.01.2020 становить 1,08484, який розраховується шляхом ділення посадового окладу встановленого на 01.01.2020 та який діяв на 01.01.2019 р. (7800 грн.:7190 грн.).

Сума середньоденної заробітної плати позивача відповідно до рішення суду по справі №200/1045/20-а складає 2445,40грн., період вимушеного прогулу за 2020 рік в якому відбулось підвищення посадового окладу склав 83 днів. Таким чином сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу за 2020 рік склала 202 968,20грн. (2445,40 грн.*83 дні). Сума в розмірі 202 968,20грн. підлягає множенню на коефіцієнт коригування 1,08484 (202 968,20 грн.*1,08484=220 188,02рн.).

Таким чином розмір коефіцієнту коригування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу складає 17 219,82грн. (220188,02грн. - 202968,2грн.=17 219,82 грн.), а нре 17 220,01грн, як помилково зазначив позивач в своєму позові.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1213 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100» пункт 10, яким передбачалась зазначений перерахунок виключено, оскільки на момент виникнення даних відносин дана норма була чинною.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про стягнення коефіцієнта підвищення посадового окладу, як частки середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 17219,82грн.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (вул. Я. Мудрого, 48а, м. Краматорськ,84313, ) про стягнення коефіцієнту підвищення посадового окладу за час вимушеного прогулу у розмірі 17 220,01грн - задовольнити частково.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Я. Мудрого, 39/3, м. Краматорськ, Донецька область, 84301, ідентифікаційний код: 34898944) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) коефіцієнт підвищення посадового окладу, як частки середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 17 219,82(сімнадцять тисяч двісті дев`ятнадцять гривень вісімдесят дві копійки) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення прийнято в порядку спрощеного позовного провадження 10 березня 2021 року. Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов