Справа № 540/3392/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3392/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення від 16.10.2020 р. № 70-ДВ,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №70-ДВ від 16.10.2020 р. "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ".

Ухвалою від 06.11.2020 р. позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Позивач вимоги ухвали виконав, у зв`язку з чим ухвалою від 23.11.2020 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 04.01.2021 р. задоволено клопотання представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Визначено здійснювати подальший розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначити підготовче судове засідання на 20.01.2021 р.

Ухвалою від 20.01.2021 р. клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату задоволено, відкладено розгляд справи та призначено підготовче судове засідання на 05.02.2021 року.

Ухвалою від 05.02.2021 р. закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.02.21 р.

Ухвалою від 26.02.2021р. за клопотанням представника позивача відкладено судове засідання по розгляду справи по-суті на 03.02.2021р.

Сторони у судове засідання не прибули.

Представники позивача та відповідача надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач обіймає посаду начальника Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За результатами проведеної перевірки виконавчого провадження № 62274103, заступник начальника Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахов Д.А. 25.08.2020 спрямував до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. На підставі зазначеного подання 16.10.2020 в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) прийняв наказ № 70-дв про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 . На переконання позивача, оспорюваний наказ є протиправним, оскільки у заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відсутні повноваження щодо витребування матеріалів виконавчого провадження, проведення перевірки з власної ініціативи, надання доручень начальнику органу ДВС. Позивач наголошує, що під час накладення дисциплінарного стягнення відповідачем не були враховані обставини, за яких був вчинений проступок. Посилаючись на викладене, вважає прийнятий наказ протиправним та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач 02.12.2020 надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти заявлених вимог, просить відмовити у їх задоволенні, з наступних підстав. Так, пп. 1, 4 п. 4 Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, визначено, що Управління, відповідно до покладених на нього завдань, організовує, контролює здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відповідним відділом примусового виконання рішень та відділом державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, а також здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями. Крім того, згідно із пп.10 п.10 Типового положення начальник Управління забезпечує здійснення перевірки законності виконавчих проваджень відповідно до вимог закону.

Стверджує, що абзацом шостим пункту 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 начальник Управління має повноваження перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані. Згідно абзацу першого пункту 2 розділу XII Інструкції № 512/5 начальник управління забезпечення примусового виконання рішень може проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи. Пунктом 3 розділу XII Інструкції № 512/5 передбачено, що перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби. Відповідач наголошує, що позивач у позовній заяві не заперечує сам факт вчинення дисциплінарного проступку, та не зазначив, які обставини не були враховані дисциплінарною комісією та мали значення під час дисциплінарного провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 обіймає посаду начальника Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

02 липня 2020 року позивачем, за скаргою стягувача, проведена перевірка законності виконавчого провадження № 62274103 з примусового виконання постанови ХС2556/1195/АВ/П/ПТ/ІП-ФС виданої ГУ Дежпраці у Херсонській області про стягнення з ПП «Альянс Херсонбуд» штрафу у розмірі 3723 грн., за результатами якої у задоволенні скарги на дії державного виконавця було відмовлено.

14 серпня 2020 року заступником начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астаховим Д.А. прийнято постанову про проведення перевірки виконавчого провадження № 62274103 та витребувано його матеріали.

18 серпня 2020 року заступником начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астаховим Д.А., постановою про перевірку виконавчого провадження:

- визнано дії державного виконавця такими, що здійсненні з порушенням вимог чинного законодавства;

- визнано дії начальника Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) такими, що вчиненні з порушенням вимог чинного законодавства:

- доручено начальнику Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вжити заходи щодо усунення порушень виявлених під час перевірки.

25 серпня 2020 року заступником начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астаховим Д.А. спрямовано до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Одеса) подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1

16 жовтня 2020 року в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гумуржи Д. прийнятий наказ № 70-ДВ «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 »

Не погодившись із цим наказом, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача про протиправність спірного наказу, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначені Законом України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством (ч. 1 ст. 1 Закону № 889-VIII).

Відповідно до ст. 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Статтею 62 Закону № 889-VIII визначені обов`язки державного службовця щодо додержання службової дисципліни. Зокрема, державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців.

Згідно зі ст. 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно - правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є, зокрема, порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби (ч. 1 ст. 66 Закону № 889-VIII).

Отже, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є факт вчинення ним дисциплінарного проступку.

За змістом ст. 68 Закону № 889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно із ч. 1 ст. 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

За змістом ч. 1 ст. 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення визначені статтею 74 Закону № 889-VIII, зокрема, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (ч. 1 ст. 77 Закону № 889-VIII).

Судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваного наказу було подання дисциплінарної комісії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 від 09.10.2020 № 25902/04-27, згідно якого дисциплінарна комісія дійшла до висновку про наявність ознак дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VІІІ.

Варто відмітити, що у своїй позовній заяві позивач не оскаржує процедуру проведення дисциплінарного провадження, не оскаржує висновки дисциплінарного провадження про вчинення ним дисциплінарного проступку, до яких дійшла дисциплінарна комісія, та які стали підставою для винесення спірного наказу.

Позивач у позові лише посилається на незаконність призначення перевірки ВП № 62274103 із власної ініціативи начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахова Д.А., відсутність у останнього повноважень на витребування матеріалів ВП № 62274103 та надання відповідних доручень позивачу.

Щодо доводів позивача про відсутність у начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахова Д.А. повноважень на призначення перевірки з власної ініціативи, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 20 квітня 2016 року № 1183/5 (далі - Типове положення) основним завданням управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - Управління), окрім іншого, є організація, контроль та здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом.

Підпунктами 1 та 4 пункту 4 Типового положення визначено, що Управління, відповідно до покладених на нього завдань, організовує, контролює здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відповідним відділом примусового виконання рішень та відділом державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, а також здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями.

Відповідно до п.п. 10 п. 10 Типового положення начальник Управління забезпечує здійснення перевірки законності виконавчих проваджень відповідно до вимог закону.

Абзацом шостим пункту 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) начальник Управління має повноваження перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані.

Згідно абзацу першого пункту 2 розділу XII Інструкції № 512/5 начальник управління забезпечення примусового виконання рішень може проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Відтак заступник начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахов Д.А. який є одночасно начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції має повноваження на проведення перевірки законності виконавчого провадження ВП № 62274103, яке перебуває на виконанні у підпорядкованому органі, з власної ініціативи.

Щодо доводів позивача про відсутність у начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахова Д.А. повноважень на витребування матеріалів ВП № 62274103 для проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 розділу XII Інструкції № 512/5 передбачено, що перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби.

Разом із тим, суд відмічає, що наказом Міністра юстиції України від 01 грудня 2004 року №136/5 затверджено Порядок витребування та проведення перевірки виконавчого провадження (далі - Порядок).

Пунктом 1.2. вказаного Порядку визначено, що він поширюється на всі виконавчі провадження, які перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, у тому числі на зведені виконавчі провадження.

Відповідно до пункту 3.1. Порядку перевірити законність виконавчого провадження мають право: директор Департаменту ДВС та його заступники - виконавче провадження, що знаходиться на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів ДВС; начальники регіональних органів ДВС, їх заступники - виконавче провадження, що знаходиться на виконанні підрозділів примусового виконання рішень цих органів та територіальних органів ДВС, що їм підпорядковані.

Відповідно до пункту 2.1. Порядку перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними у пункті 3.1 цього Порядку, може проводитись: … 2.1.2. З власної ініціативи.

Крім того, згідно пункту 2.2. Порядку витребуванню для проведення перевірки підлягають виконавчі провадження, що знаходяться на виконанні у відповідному органі державної виконавчої служби.

Про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування, відповідно до пункту 3.2. Порядку, виноситься вмотивована постанова.

Відтак суд вважає безпідставним твердження позивача про відсутність у начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахова Д.А. повноважень на витребування матеріалів ВП № 62274103 для проведення перевірки.

Суд відмічає, що позивач не заперечував щодо проведення перевірки ВП № 62274103 на час її проведення та надав матеріали зазначеного виконавчого провадження вищестоящому керівнику без заперечень чи будь-яких зауважень.

Також суд вважає помилковим твердження позивача про відсутність у начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахова Д.А. повноважень давати доручення позивачу в межах перевірки ВП № 62274103, оскільки частиною 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Таким чином суд вважає проведення начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астаховим Д.А. перевірки ВП № 62274103 з власної ініціативи правомірним та таким, що вчинене в межах та у спосіб, передбачений законом.

Щодо правомірності спірного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне.

Спірним наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №70-ДВ від 16.10.2020 р. "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 " до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Зазначений наказ прийнятий за результатами дисциплінарного провадження на підставі подання дисциплінарної комісії від 09.10.2020р.

За результатами здійснення дисциплінарного провадження Дисциплінарною комісією встановлено, що начальником Суворовського районного відділу ДВС у м. Херсоні (далі Відділ) ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини другої статті 65 Закону «Про державну службу», а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Заступником начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області управління юстиції Астаховим Д.А., з власної ініціативи, проведено перевірку законності виконавчого провадження № 62274103.

За результатами перевірки виконавчого провадження № 62274103 винесено постанову від 18.08.2020, згідно якої дії начальника Відділу Братішевського В.С. визнано такими, що здійснені з порушенням статей 8,12 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3, 7 Розділу XII Інструкції, пункту 2 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 05.08.2016 № 2432/5 (далі - Положення про АСВІІ).

09.06.2020 державним виконавцем Відділу Міндрою К.С. у виконавчому проваджені № 62274103 з примусового виконання постанови Головного управління Держпраці у Херсонській області № ХС2556/1 195/АВ/П/ПТ/ІП-ФС від 30.10.2018 про стягнення з ПП «Альянс» штрафу у розмірі 3723 грн., керуючись вимогами пунктом 2 частини четвертої статті 4, частинами 3, 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання,

02.07.2020 начальником Відділу Братішевським В.С. здійснено перевірку законності виконавчого провадження № 62274103 з примусового виконання постанови Головного управління Держпраці у Херсонській області № ХС2556/1195/АВ/П/ПТ/Ш-ФС від 30.10.2018 про стягнення з ПП «Альянс» штрафу у розмірі 3723 грн.

За результатами проведеної перевірки начальником Відділу дії державного виконавця Міндри К.С. щодо повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання визнано такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, за результатом проведеної перевірки матеріалів виконавчою провадження № 62274103 начальник Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області управління юстиції Астахов Д.А. прийшов до висновку, що начальником Відділу Братішевським В.С. невірне здійснено висновок щодо дій державного виконавця з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження», чим порушено вимоги пунктом 7 розділу XII Інструкції, оскільки державним виконавцем при прийнятті рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання порушено вимоги частини четвертої статті 4, статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того при винесені постанови начальником Відділу ОСОБА_1 не дотримано вимог до оформлення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, визначених пунктом 3, 7 розділу XII Інструкції, зокрема в зазначеній постанові, у мотивувальній частині не зазначено строки проведення перевірки, та короткий зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, в порушення вимог стати 8 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 2 Розділу IV Положення про АСВП, начальником Відділу Братішевським В.С. постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження від 02.07.2020 виготовлена не за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження та внесена до АСВП лише 05.08.2020.

Зазначені недоліки кваліфіковані як неналежне виконання позивачем посадових обов`язків.

Суд наголошує, що позивач у позовній заяві не навів жодного аргументу та не надав суду жодного доказу на спростування обставин порушень, викладених у поданні та спірному наказі.

Щодо твердження позивача про не врахування відповідачем усіх обставин при застосуванні дисциплінарного стягнення шляхом попередження про неповну службову відповідність, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 66 Закону № 889-VІІІ у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Дисциплінарним провадженням встановлено, що відповідно до наказів управління юстиції від 15.05.2020 № 16-дв, від 01.10.2020 № 65-дв ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догани.

Обставини, що пом`якшують дисциплінарну відповідальність ОСОБА_1 відсутні.

Обставини, що обтяжують дисциплінарну відповідальність ОСОБА_1 : вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Також суд відмічає, що обрання виду дисциплінарного стягнення належить виключно до повноважень керівника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень податкового органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що спірне рішення є правомірним, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідач обґрунтував та довів доказами правомірність спірного рішення, разом із тим, як доводи позивача про незаконність спірного рішення були спростовані відповідачем та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

За приписами статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, не підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 106020000