Справа № 127/3666/21
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/3666/21
Провадження № 2-а/127/38/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Щербатюк І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/3666/21 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону №1 УПП у Вінницькій області Савчука Святослава Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.02.2021 відповідачем відносно неї було винесено постанову серії ЕАН №3766223 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 08.02.2021 о 07 год. 34 хв. в м. Вінниці по вул. Київській, 52, керуючи автомобілем марки «NISSAN TIIDA» д.н.з. НОМЕР_1 здійснила стоянку транспортного засобу на тротуарі не залишивши для руху пішоходів 2 м, чим порушила п. 15.10 ПДР порушення стоянки, стоянка на тротуарах де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає безпідставною, винесеною з істотним порушенням його прав, яка не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що 07.02.2021 після 23 години. вона припаркувала автомобіль під вікнами її квартири, біля під`їзду, при цьому залишивши, на її погляд, проходи для мешканців будинку більше 2 м з однієї сторони та більше 1 м з іншої сторони.

Ранком 08.02.2021 о 07:00 працівники поліції почали нахабно стукати та дзвонити у двері, та визвали її до автомобіля. Коли вона прийшла, працівники поліції поводилися нахабно, створюючи морально-психологічний тиск на неї, погрожували евакуацією автомобіля на штрафмайданчик, високими штрафами, та наклали штраф.

Вимога викликати адвоката була проігнорована. Працівниками поліції не було здійснено вимірювання залишеного для пішоходів проходу. Відповідач лише сфотографував на мобільний телефон автомобіль та з фотографій видно, що він стоїть біля під`їзду №4 її будинку, під вікнами її квартири, прохід для мешканців будинку вільний, та на її погляд більше 2 м з одної сторони та 1 м з іншої.

Крім того, місце розгляду справи та місце скоєння правопорушення у постанові вказане невірно: АДРЕСА_1 . Однак, позивач проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою стояв автомобіль.

Також, на думку позивача винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцезнаходженням відповідного органу, та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням прав особи, яка притягається до відповідальності.

Інспектором порушено процедуру розгляду справи, а саме в супереч нормам ст. 279, 268 КУпАП та Конституції України посадова особа, яка розглядала справу, не роз`яснила їй права, та не надала можливість скористатись правничою допомогою адвоката.

Таким чином, відповідач поверхнево підійшов до розгляду справи та не взяв до уваги, що в її діях відсутній склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивач просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 11.02.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону №1 УПП у Вінницькій області Савчука Святослава Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, на думку представника відповідача, вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Так, під час патрулювання 08.02.2021 о 07 год. 20 хв. на вул. Київська, 52 в м. Вінниці біля під`їзду багатоквартирного будинку поліцейським роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Савчуком С.І. було виявлено автомобіль «NISSAN TIIDA» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 здійснила стоянку транспортного засобу на тротуарі у спосіб, де для руху пішоходів було менше 2 м, чим порушила п. 15.10 в) ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, керуючись ст. 33 та ст. 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАН № 3766223 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті.

Представник відповідача зазначив, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. З огляду на вказане представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В якості доказів до відзиву додано фото, на якому зафіксовано розташування транспортного засобу, роздруківка з Google карт додається на якій відображено місце розташування транспортного засобу в момент розгляду справи та відео.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, натомість 18.02.2021 звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, повноважного представника в судове засідання не направив, при причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Згідно частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 08.02.2021 поліцейським роти №4 батальйону №1 УПП у Вінницькій області Савчуком Святославом Ігоровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАН № 3766223, якою визнано винною ОСОБА_1 в тому, що вона 08.02.2021 о 07 год. 34 хв. в м. Вінниці на вул. Київська, 52, керуючи автомобілем марки «NISSAN TIIDA» д.н.з. НОМЕР_1 здійснила стоянку транспортного засобу на тротуарі не залишивши для руху пішоходів 2 м, чим порушила п. 15.10 в) ПДР Порушення стоянки, стоянка на тротуарах де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, внаслідок чого скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, всупереч вимогам даної статті позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що адміністративне правопорушення ним не вчинялося.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з тим, частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, законодавством обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові ЕАН № 3766223, представником відповідача надано суду компакт-диск з записом з місця події.

З відеозапису, наданого представником відповідача, чітко вбачається порушення позивачем пункту 15.10 в) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). Так, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи встановлено, що позивач, здійснила стоянку транспортного засобу -автомобіля «NISSAN TIIDA», д.н.з. НОМЕР_1 , на тротуарі, а саме: біля входу у під`їзд будинку не залишивши для руху пішоходів відстані у 2 м. оскільки з однієї сторони проходу біля невисокого паркану був припаркований інший автомобіль, а з іншої сторони була розміщена лавочка. Відповідач підійшов до водія та повідомив останню про вчинене нею правопорушення, повідомив про те, що мешканці будинку викликали патруль, оскільки автомобіль позивача став перешкодою для під`їзду до будинку автомобіля швидкої допомоги та в подальшому для супроводу медпрацівниками хворої людини похилого віку до автомобіля швидкої допомоги для госпіталізації, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, які попросив надати відповідно до п. 2.1 ПДР України та на підставі ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію". Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення: порушення вимог п. 15.10 в ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП України, водію було роз`яснено права особи, яка притягується до відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП. Також, позивачу було роз`яснено право оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

З відеозапису вбачається, що позивач підписала постанову та отримав свій екземпляр.

Крім того, з дослідженого відео не вбачається заявлення позивачем будь-яких клопотань та не вбачається зухвалої поведінки зі сторони працівників поліції. Натомість чоловік позивача, який був присутній при винесенні постанови, поводив себе зухвало, намагався сперечатися та ображав працівників поліції.

Згідно з пунктом 15.10 в) ПДР України стоянка забороняється: на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Оглянувши матеріали відеозапису, судом встановлено, що автомобіль ОСОБА_1 був припаркований біля будинку по АДРЕСА_3 , (яка межує з будинком по АДРЕСА_1 ), перед входом у під`їзд будинку залишивши для руху пішоходів менше 2 м. Таким чином, факт вчинення правопорушення позивачем є доведеним, зокрема відеоматеріалом.

Крім того, як зазначено у п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Натомість позивачем проігноровано вимоги ПДР України та здійснено перешкоди для пішоходів, а також для спецтранспорту, а саме швидкої медичної допомоги, що стало перешкодою для для супроводу медпрацівниками хворої людини похилого віку до автомобіля швидкої допомоги для подальшої госпіталізації.

Відповідно до частини першої статті 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Також з відеозапису вбачається, що позивач надаючи пояснення інспектору не заперечує, що дане правопорушення було вчинено нею, зазначаючи, що вона приїхала пізно вночі та залишили автомобіль перед будинком.

Посилання позивача на те, що в отриманій нею постанові, не вірно зазначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: позивач проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а розгляд справи здійснено за адресою: АДРЕСА_1 , судом судом до уваги не приймаються, оскільки як вбачається з наданого суду відповідачем відзиву, під час винесення електронної постанови через службовий планшет, поліцейський не має змоги власноручно змінювати адресу (місце) розгляду справи і вчинення адміністративного правопорушення, оскільки такі дані вводяться автоматично на підставі координат із супутника. Так, згідно з розташування поліцейського з планшетом в момент розгляду справи та винесення постанови, він знаходився за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження зазначених обставин відповідачем додано роздруківку з Google карт, з якої дійсно вбачається, що будинок АДРЕСА_1 , є сусіднім з будинком АДРЕСА_3 , а саме знаходяться через дорогу один від одного, а тому дана обставина судом до уваги не приймається та не може бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто патрульна поліція у своїй діяльності використовує технічні засоби як превентивний поліцейський захід з метою попередження, виявлення та фіксування правопорушень.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем було здійснено фото стоянки її автомобіля приладом із функцією фото- та відео фіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі, на особистий мобільний телефон. Однак, жодних доказів на підтвердження даних обставин позивачем не надано.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, судом встановлено невиконання позивачем вимог пункту 15.10 в) ПДР України, а саме: позивач рухаючись транспортним засобом здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі у спосіб, де для руху пішоходів було менше 2 м.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною першою статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Також, частинами другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено поліцейським роти №4 батальйону №1 УПП у Вінницькій області Савчуком Святославом Ігоровичем.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто патрульна поліція у своїй діяльності використовує технічні засоби як превентивний поліцейський захід з метою попередження, виявлення та фіксування правопорушень.

З оглянутого запису із нагрудних камер поліцейських встановлено, що перед винесенням постанови позивачу було роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, визначені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Також з даного запису вбачається, що позивачу зрозумілі права, про що вона поставила підпис в оскаржуваній постанові.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суб`єктом владних повноважень було надано суду належний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме відеозапис з місця події, з якого чітко вбачається вчинення правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 122, 222, 251, 258, 268, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії ЕАН №3766223 від 08.02.2021, винесену поліцейським роти №4 батальйону №1 УПП у Вінницькій області Савчуком Святославом Ігоровичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону №1 УПП у Вінницькій області Савчука Святослава Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.

Судові витрати залишити без відшкодування.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: поліцейський роти №4 батальйону №1 УПП у Вінницькій області Савчук Святослав Ігорович, місце роботи: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя: