Справа № 640/19564/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Київ №640/19564/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

секретаря судових засідань Гарбуз К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА»
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві Офісу великих платників податків Державної податкової служби Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві
простягнення пені
за участі представників сторін:

від позивача - Садова О.П.; від відповідача - 2 - Пожар В.В.;

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Офісу великих платників податків Державної податкової служби та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, в якому просило, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог:

- стягнути з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, рахунок у ПАТ «ІНГ Банк Україна IBAN» НОМЕР_1 , ) пеню у розмірі 3 881 373,97 грн, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Арда Метал Пекеджинг Україна», яке в подальшому перейменоване на «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ Україна» заявило у 2014 році до бюджетного відшкодування суми ПДВ.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві провела документальну позапланову виїзну перевірку з питання правильності визначення Товариством сум бюджетного відшкодування, за результатами якої склала довідки, якими підтвердила право Товариства на заявлені суми бюджетного відшкодування.

Товариство отримало тільки часткове відшкодування підтверджених сум бюджетного відшкодування. В той же час сума бюджетного відшкодування в загальному розмірі 8 473 467,00 грн залишається невідшкодованою, що не заперечується відповідачами.

На звернення позивача відповідачі листами відповідали, посилаючись на тимчасовий реєстр БВ, який на даний момент не функціонує.

У січні 2018 року Товариство звернулось з позовом до суду про стягнення пені за період з моменту виникнення порушення до 16 лютого 2018 року. Тобто Окружним адміністративним судом м. Києва у справі №826/1403/18 уже розглядався спір про стягнення пені з моменту виникнення порушення до 16 лютого 2018 року.

Оскільки відповідачами продовжується порушення прав позивача і на час звернення до суду не відшкодовано Товариству підтверджене бюджетне відшкодування за березень, квітень, липень, лютий, грудень 2014 року, Товариство звернулось з позовом у даній справі про стягнення пені за новий період з 17 лютого 2018 року по 31 липня 2020 року. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог - також за період з 01 серпня 2020 року по 07 жовтня 2020 року.

Загальний розмір пені за період з 17 лютого 2018 року по 07 жовтня 2020 року складає 3 881 373,97 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження.

Відповідач - 1, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, у відзиві на позов заперечував проти задоволення позовних вимог, пославшись на те, що станом на 01 лютого 2015 року сума бюджетного відшкодування ПДВ залишилась непогашеною, в той час, як за норми пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України встановлюють такі умови для нарахування пені, а саме: наявність бюджетної заборгованості на момент виникнення пені, період дії пені, а також включаючи день погашення такої заборгованості.

Оскільки сума бюджетної заборгованості з податку на додану вартість не відшкодована позивачу, то, на думку відповідача - 1, у позивача відсутні підстави для стягнення пені.

Відповідач - 2, Офіс великих платників податків Державної податкової служби, також заперечував проти задоволення позовних вимог. Посилався на відсутність дієвого механізму щодо стягнення сум бюджетного відшкодування ПДВ, фактом непогашення сум ПДВ з бюджету станом на час звернення позивача з даним позовом та розглядом справи в суді, а відтак вважав відсутніми підстави для стягнення пені.

Відповідач - 3, Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, у відзиві на позов звертав увагу суду на те, що Казначейство здійснює бюджетне відшкодування на підставі даних Реєстру заяв, що містяться в інформаційному ресурсі Мінфіну, а також з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та пункту 55 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. За період з 01 квітня 2017 року по 08 вересня 2020 року інформація з Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування ПДВ по ТОВ «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА» за лютий, березень, квітень, липень, грудень 2014 року у розмірі 8 473 467,00 грн у вигляді платіжних доручень та кошти для здійснення бюджетного відшкодування ПДВ не надходили. В Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, що міститься на інформаційному ресурсі Міністерства фінансів України, дані щодо бюджетного відшкодування по ТОВ «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА» за лютий, березень, квітень, липень, грудень 2014 року у розмірі 8 473 467,00 грн відсутні. Таким чином, як наголошує відповідач - 3, ним не допущено порушення прав позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - 2 заперечував проти задоволення позовних вимог.

Інші учасники справи не забезпечили явку уповноважених осіб для участі у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце його проведення.

Заслухавши доводи позивача, заперечення представника відповідача - 2, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як було встановлено судом та вбачається із матеріалів справи ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві проведені перевірки правомірності нарахування ТОВ «АРДА МЕТАЛ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень та грудень 2014 року, результати яких оформлені Довідками від 12 травня 2014 року №177/26-55-15-02/34616103, від 06 червня 2014 року №213/26-55-15-02/34616103, від 04 липня 2014 року №249/26-55-15-02/34616103, від 22 вересня 2014 року №357/26-55-02/34616103, від 24 жовтня 2014 року №396/26-55-15-02/34616103, від 02 грудня 2014 року №433/26-55-15-02/34616103 та від 19 березня 2015 року №89/26-55-15-02/34616103.

З вказаних вище Довідок вбачається, що контролюючим органом не встановлено порушень ТОВ «АРДА МЕТАЛ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА» (в подальшому ТОВ «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА») при відображенні бюджетного відшкодування ПДВ за період лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень та грудень 2014 року.

Як зазначає позивач та не спростовують відповідачі, у встановлений чинним на той час податковим законодавством заявлена до відшкодування сума вчасно не відшкодована, і по теперішній час сума бюджетного відшкодування в загальному розмірі 8 473 467,00 грн залишається непогашеною.

Згідно пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, які не відшкодовані платнику протягом вказаного строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Також сторонами не заперечується, що позивач задля стягнення пені з часу виникнення бору звертався з відповідним позовом до суду і рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі №826/1403/18 позов задоволено та стягнуто пеню у розмірі 7 081 302,24 грн.

Ухвало Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року вказане рішення суду залишене без змін.

Таким чином, рішенням суду встановлені обставини протиправної бездіяльності податкового органу щодо несвоєчасного відшкодування з бюджету сум ПДВ та право позивача на стягнення пені.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки сума бюджетного відшкодування за лютий, березень, квітень, липень та грудень 2014 року у розмірі 8 473 467,00 грн залишається невідшкодованою по теперішній час, позивач звернувся до суду про стягнення пені за інший період, спочатку з 17 грудня 2018 року по 31 липня 2020 року у розмірі 3 769 379,12 грн, а в подальшому за період з 01 серпня 2020 року по 07 жовтня 2020 року у розмірі 111 994,86 грн., а загалом на суму 3881373,97 грн.

Верховний Суд у постанові від 30 травня 2019 року у справі №803/655/17 зазначав, що норми пункту 200.23 статті 200 ПК України встановлюють обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в статті 200 Податкового кодексу України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. При цьому, непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість у визначений законодавцем строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.

ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник податку на додану вартість мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

З огляду на викладене вище та зважаючи на те, що узгоджена сума у розмірі 8 473 467,00 грн не відшкодована з незалежних від платника податків причин, позивач набув право вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.

Позивач надав розрахунок пені за період з 17 грудня 2018 року по 31 липня 2020 року у розмірі 3 769 379,12 грн та за період з 01 серпня 2020 року по 07 жовтня 2020 року у розмірі 111 994,86 грн., а загалом на суму 3881373,97 грн.

Вказаний розрахунок відповідачами не спростовано.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачі не довели перед судом належними та допустимими доказами правомірність своїх тверджень.

За таких обставин позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА» підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжного доручення №3639 від 04 серпня 2020 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 21 020,00 грн.

В якості відповідачів по справі позивачем зазначено Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, Офіс великих платників податків Державної податкової служби та Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Зважаючи на те, що Головним управлінням Державної казначейської служби у м. Києві не допущено стосовно позивача протиправної бездіяльності щодо відшкодування сум заборгованості ПДВ та, відповідно, пені, і дії Казначейства є похідними від дій податкового органу, суд вважає, що судові витрати мають понести Головне управління Державної податкової служби у м. Києві та Офіс великих платників податків Державної податкової служби.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА» задовольнити.

Стягнути з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, рахунок у ПАТ «ІНГ Банк Україна IBAN» НОМЕР_1 , ) пеню у розмірі 3 881 373,97 грн, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) понесені витрати у вигляді судового збору у розмірі 10 510,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИВІУМ ПЕКЕДЖИНГ УКРАЇНА» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ) понесені витрати у вигляді судового збору у розмірі 10 510,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко

Повний текст рішення складено 04.03.2021.