Справа № 939/29/21
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 939/29/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.,

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в м. Києві Сидоренка Олега Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22 грудня 2020 року серії ЕАН № 3585415, винесеною інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Сидоренком О.В., його /позивача/ притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 22 грудня 2020 року, о 09 годині 44 хвилини, в м. Києві по проспекту Перемоги, 117, він, керуючи транспортним засобом Renault Megane, НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР, який свідчить про те, що на дорозі зі смугою для маршрутних т/з, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, оскільки того дня він рухався з боку м. Житомир до м. Київ в другій смузі руху; перебудувався, включивши покажчик повороту, в крайню праву смугу, що має нанесену переривчасту лінію дорожньої розмітки, для висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини, дотримуючись п. 17.2 ПДР. Після зупинки і висадки пасажирів до нього одразу підійшов інспектор поліції Сидоренко О.В. і звинуватив його у вищевказаному порушенні, тобто в порушенні п.17.1 ПДР України, на його /позивача/ зауваження щодо п.17.2 ПДР, якого він дотримувався, відповідач ніяк не зреагував і почав складати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки він /позивач/ діяв, дотримуючись вимог п.17.2 ПДР, і відповідно зазначеного адміністративного правопорушення не вчиняв, то просив скасувати зазначену постанову.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та викладене підтвердив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; 08 лютого 2021 року надав відзив на позов, яким вважав твердження позивача, викладені у даному позові необґрунтованими, хибними та такими, що не підлягають задоволенню. Так, під час несення служби, 22 грудня 2020 року, о 09 годині 44 хвилини, відповідачем було виявлено транспортний засіб Renault Megane, р/н НОМЕР_1 , який здійснював рух в смузі для руху маршрутних транспортних засобів по просп. Перемоги, 117, в м. Києві. Після чого відповідачем було подано сигнал про зупинку даному транспортному засобу на підставі ст.35 ЗУ «Про національну поліцію». Відповідач підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть порушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР та п.2.4 (а) ПДР, позивачу було роз`яснено, шо він порушив п.17.1 ПДР та в його діях присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Розгляд справи відповідачем було розпочато одразу після його представлення. Розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, покази свідка ОСОБА_2 , оглянувши відеозапис з відеореєстратора, наданий позивачем, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що за постановою серії ЕАН № 3585415 від 22 грудня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., за те, що 22 грудня 2020 року, о 09 годині 44 хвилини в м. Києві по проспекту Перемоги, 117, він, керуючи транспортним засобом Renault Megane, НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР, оскільки на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі /а.с. 3/.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, і тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною третьою ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як убачається з оскаржуваної постанови, позивачу ставиться у вину порушення п.17.1 ПДР.

Так, відповідно до п.17.1 ПДР, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі (змінено 11.11.2020).

Позивач же посилається на те, що він рухався в другій смузі руху, перебудувався, включивши покажчик повороту, в крайню праву смугу, яка має нанесену переривчасту лінію дорожньої розмітки, і перетнув її для висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини, діючи згідно положень п. 17.2 ПДР.

Відповідно до п. 17.2 ПДР, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги; у таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Як убачається з відтвореного відеозапису події з реєстратора позивача, ОСОБА_1 , виконуючи перебудування в крайню праву смугу руху, перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.11 з боку її переривчастої частини та здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, біля правого краю проїзної частини.

Відповідно до п. 34.1 ПДР, горизонтальна розмітка 1.11 поділяє транспортні потоки протилежних або попутних напрямків на ділянках доріг, де перестроювання дозволено лише з однієї смуги; позначає місця, призначені для розвороту, в`їзду і виїзду з майданчиків для стоянки тощо, де рух дозволено лише в один бік. Лінію дозволяється перетинати тільки з боку її переривчастої частини, а з боку суцільної - лише по завершенні обгону чи об`їзду перешкоди.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що позивач дійсно зупинявся для висадки її та її брата, які були пасажирами в авто.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, оцінивши в сукупності зібрані докази по справі, оскільки позивач, керуючи транспортним засобом Renault Megane, НОМЕР_1 , виконуючи перелаштування в крайню праву смугу руху, перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.11 з боку її переривчастої частини та здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, для висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини, що також підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , відповідач жодних доказів на підтвердження своїх заперечень щодо позову суду не надав, то суд не вбачає в діях позивача порушення вимог п. 17.1 ПДР, а тому вважає, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності неправомірно, у зв`язку з чим визнає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати постанову інспектора УПП в м. Києві Сидоренка О.В. від 22 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, протиправною та скасувати.

Керуючись ч.1 ст.122, ст. 222, 245,251,268, 280 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про національну поліцію», ПДР України, ст. 6-10,121,122,241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в м. Києві Сидоренка Олега Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати постанову інспектора УПП в м. Києві Сидоренка Олега Вікторовича від 22 грудня 2020 року серії ЕАН № 3585415 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, протиправною та скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Головуючий-суддяА.Міланіч