Справа № 200/8114/20-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 р. Справа№200/8114/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Ушенка С.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (; 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1) до Азовської митниці Держмитслужби (; 87510, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Адмірала Луніна, буд. 1) про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь звернулося до Донецького адміністративного суду з адміністративним позовом до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2020 № UA 700050/2020/000010/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.03.2020 № UA 700050/2020/00014.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що заявлена декларантом позивача ТОВ «Метінвест-Шиппінг» митна вартість товару (фероніобію) визначена по 1 методу (за ціною договору), підтверджена належними первинними документами, у т.ч. контрактом та специфікацією. Відповідачу надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту. Методичні рекомендації, на які посилається відповідач, дозволяють лише порівнювати ціну з біржовими котируваннями або відомостями зі спеціальних видань, які містять інформацію про ціни на світовому ринку, а не використовувати таку інформацію як базу для коригування митної вартості. Порівняння цін не з біржовими котируваннями, а з інформацією інтернет-ресурсу сайту Asian Metal є таким, що суперечить вимогам розділу 3 Методичних рекомендацій, на які посилається відповідач. Посилаючись на те, що представлені до митного оформлення документи не містили будь-яких розбіжностей, а тому наявні підстави для розрахунку митної вартості товару шляхом застосування першого методу, вважає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UА 700050/2020/000010/2 від 19.03.2020 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА 700050/2020/00014 від 19.03.2020 є протиправними і такими, що підлягають скасуванню.

Відповідачем через відділ діловодства та документообігу суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при здійсненні митних формальностей за МД від 19.03.2020 № UА 700050/2020/001781 у посадової особи митниці виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості товару, що зумовило необхідність витребування додаткових документів. Зокрема, при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за непрямими контрактами існує потенційний ризик того, що дійсна вартість товару може бути занижена. Декларантом визначена митна вартість товару на рівні 32,89 Євро/кг, у той час як середнє значення вартості товару фероніобій марки FeNb 65 за 1 кг, згідно інформації сайту Asian Metal, за період 10 днів складає 33,81 Євро/кг. За результатом перевірки встановлено, що продавець Metinvest international SA і покупець ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» є пов`язаними особами, що вплинуло на заявлену декларантом митну вартість. Вважає, що за вказаною поставкою на законну вимогу митниці декларантом не надано документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару, що є обов`язком у розумінні ст. 52 Митного кодексу України. Отже, зважаючи на те, що заявлена декларантом митна вартість значно менша ніж зазначена на сайті компанії Asian Metal, митним органом застосовано другорядний метод (резервний метод) для визначення митної вартості, який дозволяє порівняння цін на товари різних виробників та продавців товару.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.09.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ухвали суду від 19.11.2020 справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 10.12.2020.

10.12.2020 підготовче засідання у справі відкладено на 11.01.2021.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 09 лютого 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 23.02.2021.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, проте надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи приписи ч. 9 ст. 205 КАС України, суд здійснює розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване в якості юридичної особи 01.10.1996 за №0000396, , місце реєстрації: 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1.

Відповідач Азовська митниця Держмитслужби за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань створена на підставі Постанови КМУ № 858 від 02.10.2019 шляхом реорганізації Донецької митниці ДФС України, у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно ст. 43 КАС України має адміністративну процесуальну дієздатність.

01 серпня 2015 року між Metinvest international SA, як продавцем, та Публічним акціонерним товариством Металургійний комбінат Азовсталь, як покупцем, укладений контракт № 089LS-02/554 на постачання фероніобію, за умовами якого визначено, що кількість, ціна та технічні характеристики товару, а також його упаковка, маркування зазначаються в специфікаціях (а.с. 38-48).

04 липня 2016 року між сторонами вищевказаного контракту укладена додаткова угода № 3 щодо зміни назви Публічного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь на Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь та його реквізитів (а.с. 49-50).

Додатковими угодами № 4 від 27.12.2016, № 6 від 02.01.2018, та № 8 від 18.12.2018, №9 від 30.12.2019, укладеними між сторонами до вищевказаного контракту № 089LS-02/554 від 01.08.2015, строк дії контракту продовжений до 31.12.2017, до 31.12.2018, до 31.12.2019 та до 31.12.2020 відповідно (а.с. 51-54, 57).

07.01.2020 до вищевказаного контракту № 089LS-02/554 від 01.08.2015 сторонами складена та підписана специфікація № 9 на постачання товару FeNd(111), FeNb(112) у кількості 500 МТ +/- 10% за ціною 32,89 Евро за 1 кг чистого ніобію у сплаві на умовах CPT-Маріуполь, згідно Incoterms 2010 (а.с. 58-59).

Згідно із договором доручення № 089лт/002/2012 від 22.03.2012 про надання послуг з митного декларування товарів, укладеним між ПАТ Металургійний комбінат Азовсталь (у подальшому змінено назву на ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь), як замовником, та ТОВ Скиф-Шиппинг (у подальшому змінено назву на ТОВ Метінвест-Шиппінг), як декларантом, оформлено додаткову угоду № 1, відповідно до якої замовник доручив, а декларант прийняв на себе зобов`язання з митного декларування товарів замовника, що переміщуються через митний кордон України (а.с. 84-94).

Декларантом ТОВ Метінвест-Шиппінг в інтересах ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь подано митну декларацію від 19.03.2020 № UA700050/2020/001781 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару: фероніобію марки FeNb 65 (112) з вмістом чистого ніобію Nb 65,1% - 13020,00 кг (а.с. 232). Додатково додано: зовнішньоекономічний контракт від 01.08.2015 № 089LS-02/554 з додатковими угодами від 04.07.2016 №3, від 27.12.2016 №4, 18.12.2018 №8, від 30.12.2019 №9; специфікація до зовнішньоекономічного контракту від 07.01.2020 №9; сертифікати аналізу б/н від 11.03.2020; сертифікат аналізу б/н від 10.03.2020; пакувальний лист б/н від 10.03.2020; рахунок-фактура (інвойс) від 11.03.2020 № 125288; автотранспортна накладна від 11.03.2020 № 2001105; супровідний документ Т1 від 11.03.2020 №20NL000855120F3601; декларація про походження товару від 11.03.2020 №125288; розрахунок вартості продукту (калькуляція) від 28.01.2020 б/н фірми Metinvest international SA (Швейцарія); некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість рахунок №90024508 від 10.03.2020 договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, від 01.08.2015 №СВ/МІ - 1 між фірмою СВММ Europe BV (Нідерланди) та фірмою Metinvest international SA (Швейцарія); договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, від 31.03.2016 № 20160331 між фірмою СВММ Europe BV (Нідерланди) та фірмою Metinvest international SA (Швейцарія); специфікація від 07.01.2020 № 17 до договору (угоди, контракту) із третіми особами від 31.03.2016 № 20160331 між фірмою СВММ Europe BV (Нідерланди) та фірмою Metinvest international SA (Швейцарія); рахунок із третіми особами від 28.04.2020 №90024700 фірми СВММ Europe BV (Нідерланди) фірмі Metinvest international SA (Швейцарія); договір про надання послуг митного брокера від 22.03.2012 №089лт/002/2012.

За результатом обробки зазначеної декларації посадовими особами відповідача 19.03.2020 складено повідомлення декларанту № 51473, в якому зазначено, що орган доходів і зборів вважає, що існуючий взаємозв`язок між продавцем та покупцем вплинув на задекларовану декларантом митну вартість, у зв`язку з чим декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) копію декларації країни відправлення.

Крім того зазначено, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявленого за митною декларацією від 19.03.2020 № UA700050/2020/001781, відповідно до статті 53 Митного кодексу України необхідне надання додаткових документів: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування - страхові документи; а також документи, що містять відомості про вартість страхування, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якість та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Додатково повідомлено, що згідно п. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (а.с. 36-37).

Повідомленням декларанту від 19.03.2020 № 51483 митним органом зазначено, що на вимогу митного органу декларантом не надано додаткові документи, а саме: копії декларації країни відправлення, виписки із бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Крім документів, що вимагалися митним органом, і які не надано, підприємством надано протокол тендерного комітету від 19.12.2019 № ТК № 89-ФС про постачання фероніобію марки FeNb 65 (111, 112) на адресу ПрАТ Азовсталь в рамках діючого контракту з Metinvest international SA (а.с. 34-35).

19 березня 2020 року Азовською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА 700050/2020/000010/2 з огляду на встановлені розбіжності у заявленій ціні товару.

Рішення мотивоване тим, що за результатами опрацювання Протоколу тендерного комітету від 19.12.2019 ТК № 89-ФС встановлено, що даний документ не містить відомостей щодо вартості товару фероніобію, за якою Metinvest international SA (Швейцарія) здійснює його продаж ПрАТ МК Азовсталь (Україна) і яка заявлена за МД від 19.03.2020 № UA700050/2020/001781.

Відповідно до ч. 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 № 689, органом доходів і зборів здійснено перевірку відомостей, в тому числі з урахуванням особливостей формування вартості окремих видів товарів відповідно до розділу 3 Методики.

Так, задекларований товар розглянуто в розрізі товарів, які є об`єктом біржової торгівлі. Розрахунок вартості товару при здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), проведено без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або зниження за фактичну якість товару і премії продавцю зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складення рахунку фактури (інвойсу) або додатку (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту). Розрахунок вартості товару (фероніобію) згідно інформації міжнародної консалтингової компанії Asian Metal відповідно до методики здійснено виходячи з дати специфікації № 9 від 07.01.2020 до зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2015 № 089LS-02/554, а саме: вартість фероніобію за період 10 днів, що передує даті 06.01.2020 33,7069 EUR /кг Nb, 03.01.2020 33,7069 EUR /кг Nb, 02.01.2020 33,7069 EUR /кг Nb, 31.12.2019 33,7069 EUR /кг Nb, 30.12.2019 33,7069 EUR /кг Nb, 27.12.2019 333,9350 EUR /кг Nb, 26.12.2019 - 33,9350 EUR /кг Nb, 25.12.2019 33,9503 EUR /кг Nb, 24.12.2019 33,9503 EUR/кг Nb, 23.12.2019 -33,8830 EUR /кг Nb. Середнє значення за вміст 1 кг ніобію 33,8188 EUR.

Отже, відповідачем визначено, що середнє значення 1 кг ніобію - 33,8188 EUR згідно відомостей міжнародної консалтингової компанії Asian Metal (спеціалізоване видання, яке містить інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку) вище вартості товару, заявленого за митною декларацією від 12.05.2020 № UA700050/2020/003107 згідно інвойсу від 01.05.2020 № 93218383 32,89 EUR.

З посиланням на ст.ст. 61, 64 Митного кодексу України (далі по тексту МК України), визначення митної вартості товару митним органом проведено із застосуванням другорядного (резервного) методу з урахуванням інформації мережі Інтернет масив Asian Metal (а.с. 27-28).

За наслідком прийняття Рішення про коригування митної вартості посадовою особою митного органу виписана картка відмови у завершенні митного оформлення товару «фероніобій марки FeNb 65 (112) від 19.03.2020 №UA700050/2020/00014 (а.с. 29-31).

20.03.2020 для випуску товару у вільний обіг було подано в порядку електронного декларування митну декларацію №UA 700050/2020/001825 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару, випуску товару у вільний обіг (фероніобію марки FeNb 65 (112), внаслідок чого під гарантійні зобов`язання товар був випущений у вільний обіг (а.с. 110).

Листом від 03.06.2020 № 050/2020-ОД ТОВ Метінвест - Шіппінг відповідно до вимог ст. 55 МК України надав Азовській митниці ДМС додаткові документи для підтвердження митної вартості, а саме: прас лист від постачальника CBMM Europe BV, що дійсний на 2 квартали 2020; експортну декларацію від 11.03.2020 №20NLK7MZIYAF39WD53; пропозицію від представника постачальника CBMM Europe BV, що дійсна на 1 квартал 2020; лист від 27.05.2020 №08.04/1957 від ПРАТ «МК «Азовсталь» про наявність кредиторської заборгованості; кредиторська заборгованість (витяг з програми); прибутковий ордер від 11.03.2020 (а.с. 112-121).

Згідно відповіді № 7.1-08-1/7.1-28-05-01/13/2452 від 12.06.2020 Про рішення щодо митної вартості Азовська митниця Держмитслужби повідомила про відсутність законних підстав для прийняття рішення щодо можливості застосування митної вартості заявленої декларантом (а.с. 122-129).

Позивач не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до вимог частини 1 статті 246 Митного кодексу України (далі МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод.

Суд зазначає, що застосування другорядного методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим, а пріоритетним до застосування є саме основний метод.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи, закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.

Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

При цьому, основний метод не застосовується у наступних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України).

Згідно із частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За правилами частини третьої статті 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, зі змісту статті 53 Митного кодексу України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондує з положенням частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас, частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, митним органом можуть бути витребувані додаткові документи: 1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки; 2) якщо такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 3) якщо такі документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з положеннями пункту третього частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Суд зазначає, що підставами для направлення позивачу обов`язкової письмової вимоги про надання додаткових документів вказано взаємозв`язок між продавцем та покупцем, який, ймовірно, вплинув на заявлену позивачем митну вартість.

Зазначено про необхідність подання документів, що стосуються, в тому числі, здійснення оплати за товар.

У картці відмови № UA700050/2020/00014 вказано про відмову в митному оформленні (випуску) товарів у зв`язку з не підтвердженням заявленої митної вартості.

Обрано другорядний метод визначення митної вартості.

Разом з тим, митний орган дійшов помилкового висновку про необхідність надання позивачем банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, адже ненадання таких документів у разі несплати рахунку за товар не може бути підставою для сумнівів саме у правильності визначення митної вартості товару.

Отже, суд зазначає, що при поданні митної декларації позивачем було надано документи, що підтверджують вартість товару за ціною договору (контракту) та не містять числових розбіжностей.

Частинами 2, 3 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Водночас, сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів на сайті Asian Metal не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Враховуючи умови, п.п. 5.1., 5.2. контракту № 089LS-02/554, ціна на товар встановлюється в Євро і вказується у специфікаціях до Контракту.

Відповідно до Специфікації № 9 від 07.01.2020 до Контракту вартість товару - Фероніобію за 1 кг чистого ніобію в сплаві - 32,89 Евро.

У якості підтвердження митної вартості Товару позивачем наданий рахунок-фактура (інвойс) № 125288 від 11.03.2020 (13 020,00 кг ціна в Евро 32,89 Евро за 1 кг; загальна сума за рахунком 428 227,80 Евро (13 020,00 кг х 32,89 Евро).

Тобто, відповідно до положень ст.ст. 52, 53, 57, 58 МК України, сума 428 227,80 Евро - є сумою митної вартості товару за ціною договору, визначена позивачем при митному оформленні за митною декларацією № - UА 700050/2020/001781 від 19.03.2020.

Таким чином, вищезазначені документи, надані позивачем на виконання ст.ст. 52, 53, 57, 58 МК України, були достатніми документально підтвердженими і обґрунтованими для визначення відповідачем митної вартості товару за першим (основним) методом, відповідно до ст. ст. 57, 58 МК України.

У даному випадку прикладом розбіжностей та витребування додаткових документів на підставі п. 3 ст. 53 МК України могло бути наявність різної вартості товару у договірній документації (контракті, специфікації) та в рахунку-фактурі (інвойсі).

Специфікація № 9 від 07.01.2020 до контракту визначає вартість товару - фероніобію за 1 кг чистого ніобію в сплаві - 32,89 Евро та рахунок-фактура (інвойс) № 125288 від 11.03.2020 (13 020,00 кг ціна в Евро 32,89 Евро за 1 кг); загальна сума за рахунком 428 227,80 Евро (13 020,00 кг х 32,89 Евро) не містили ніяких розбіжностей числових значень складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме ціни 32,89 Евро/кг.

При цьому, як свідчать матеріали справи, у повідомленні декларанту відповідач навів єдину розбіжність - невідповідність заявленої митної вартості товару вартості, визначеної у спеціалізованному виданні «Asian Metal».

Крім цього, згідно з ч. 4 ст. 53 МК України, декларант надає додаткові документи, якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної.

У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів (ч. 12 ст. 58 МК України).

При цьому, згідно з ч.ч. 13-15 ст. 58 МК України, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце, адже у разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Проте, відповідач не надав обґрунтування підстав вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем обставин заявлення позивачем неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів; про невідповідність обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів; а також не послався та не підтвердив суду надходження офіційної, передбаченої МК України, інформації щодо невідповідності заявленої митної вартості товару.

Отже, враховуючи те, що позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару за першим методом, відмова митного органу у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою другорядного (резервного) методу є протиправними.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA 700050/2020/000010/2 від 19.03.2020 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2020/00014 від 19.03.2020 є протиправними і такими, що підлягають скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA 700050/2020/000010/2 від 19.03.2020 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2020/00014 від 19.03.2020.

Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

21 жовтня 2020 року представником позивача адвокатом Бузівською Н.М. подано заяву про стягнення з відповідача на користь ПрАТ МК Азовсталь витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4279,01 грн.

Відповідачем подані заперечення на вказану заяву, які мотивовані безпідставністю стягнення на користь позивача гонорару за складність справи, оскільки він є не співмірним. Відповідач вказує на те, що в провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебуває значна кількість справ, які є тотожніми за суб`єктним складом, предметом правового регулювання, підставою прийняття спірних рішень з даною справою, у зв`язку з чим правова позиція представника позивача не змінювалась у всіх аналогічних справах, отже підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу аналогічної роботи, а лише мала характер технічної роботи.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що між ПрАТ Азовсталь та Адвокатським об`єднанням Всеукраїнська адвокатська допомога було укладено договір про надання правової допомоги № 180329/АЗСТ від 29.03.2018.

За умовами п. 1.1. Договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності Клієнта в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Зміст, умови та строки виконання покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до цього договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1 договору для виконання покладених клієнтом на адвокатське об`єднання завдань, клієнт надає адвокатському об`єднанню повноваження, що є дійсними та реалізуються виключно на підставі окремих довіреностей, виданих клієнтом для представництва його інтересів окремими адвокатами, що є учасниками адвокатського об`єднання.

Згідно із п. 3.2 вищевказаного Договору № 180329/АЗСТ від 29.03.2018 Адвокатське об`єднання зобов`язується за результатом надання послуг, але не пізніше 2 числа місяця, наступного за звітнім, надавати клієнту Акт надання послуг (Акт прийому-передачі наданих послуг).

Відповідно до п. 5.1. Договору загальна вартість послуг по цьому договору не перевищує 200000 гривень.

Вартість послуг за виконання покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань складає 5000 гривень без ПДВ на місяць. Сторони мають право, шляхом укладення додаткових угод до цього договору, узгодити виконання Адвокатським об`єднанням додаткових завдань за додаткову оплату, розмір якої узгоджується сторонами в даній додатковій угоді.

Відповідно до пп. «в» п. 4.1 зазначеного договору, клієнт зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати послуги Адвокатського об`єднання на умовах цього договору.

Оплата послуг Адвокатського об`єднання здійснюється Клієнтом шляхом безготівкового розрахунку. Оплата Клієнтом наданих Адвокатським об`єднанням послуг здійснюється на підставі Актів надання послуг (Актів прийому-передачі наданих послуг), оформлених у двосторонньому порядку та рахунків, наданих Адвокатським об`єднанням. Акт надання послуг (Акт прийому-передачі послуг) оформлюється Адвокатським об`єднанням станом на останній день місяця, в якому надавалися послуги за цим договором (п. 5.3. договору).

За приписами п. 5.4. договору оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання, вказаний у цьому договорі, протягом 5 календарних днів після підписання сторонами Акту надання послуг (Акту прийому-передачі наданих послуг) і отримання Клієнтом рахунків від Адвокатського об`єднання.

Згідно із довідкою Адвокатського об`єднання Всеукраїнська адвокатська допомога від 07.03.2018 адвоката Бузівську Н.М. 07.03.2018 прийнято до складу учасників Адвокатського об`єднання Всеукраїнська адвокатська допомога.

Згідно з копією довіреності № 09-18/7938 від 27.12.2019 ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь уповноважено адвоката Бузівську Н.М. представляти інтереси товариства, зокрема, у будь-яких судах будь-яких ланок, у тому числі судах загальної юрисдикції, з усіма правами, наданими чинним законодавством позивачу.

Додатковою угодою № 7/1 від 03.12.2018 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180329/АЗСТ від 29.03.2018 сторони дійшли згоди про продовження дії договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018, у зв`язку з чим погодили наступну (нову) редакцію п. 10.1 Договору: 10.1 Договору вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2019 року.

Згідно з додатковою угодою № 34 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180329/АЗСТ від 29.03.2018 змінено п. 5.1 Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180329/АЗСТ від 29.03.2018 і його викладено у наступній редакції: п. 5.1. Загальна вартість послуг по цьому Договору не перевищує 400000 гривень. Вартість послуг за виконання покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань складає 5000 грн. без ПДВ на місяць. Сторони дійшли згоди про продовження дії Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018, у зв`язку з чим погодили наступну (нову) редакцію п. 10.1 Договору: 10.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2020 року.

Відповідно до додаткової угоди № 188 від 29.03.2018 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180329/АЗСТ від 29.03.2018, визначений порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання Всеукраїнська адвокатська допомога за надання юридичних послуг (правової допомоги) у спорі ПрАТ МК Азовсталь з Азовською митницею Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА 700050/2020/000010/2 від 19.03.2020 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА 700050/2020/00014 від 19.03.2020.

Пунктом 2 додаткової угоди визначений детальний опис та вартість послуг, що можуть бути надані в межах даної справи.

Пунктом 3.1 додаткової угоди закріплено, що оплата послуг здійснюється протягом 45 календарних днів після підписання сторонами Акту надання послуг (Акту прийому-передачі наданих послуг) і отримання Клієнтом рахунків від Адвокатського об`єднання.

Відповідно до п. 6.1. додаткової угоди правова допомога вважається наданою після підписання Акту надання послуг (Акту прийому-передачі наданих послуг), який підписується сторонами та скріплюється печатками.

Згідно із представленим позивачем Розрахунком розміру винагороди приймання-передання наданих послуг за Договором про надання юридичних послуг № 180329/АЗСТ від 29.03.2018, від 12.10.2020, розмір винагороди за позовом у Донецькому окружному адміністративному суді у спорі ПрАТ МК Азовсталь з Азовською митницею Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА 700050/2020/000010/2 від 19.03.2020 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА 700050/2020/00014 від 19.03.2020 у розмірі 270251,52 грн. становить 4279,01 грн., що складається з:

- усна консультація клієнта, узгодження правової позиції (в розрахунку 15% від прожиткового мінімуму на одну особу на 2020р) 1 година - 315,30 грн.;

- збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити) (в розрахунку 15% від прожиткового мінімуму на одну особу на 2020р) - 1 година - 315,30 грн.;

- перевірка та підготовка документів (в розрахунку 15% від прожиткового мінімуму на одну особу на 2020р) - 1 година - 315,30 грн.;

- складання позовної заяви (в розрахунку 15% від прожиткового мінімуму на одну особу на 2020р) 1 година - 315,30 грн.;

- складання та подання процесуальних документів (пояснення) (15% від прожиткового мінімуму на одну особу на 2020р) 1 година 315,30 грн.;

- гонорар за складність справи (1% від ціни позову) 2702,51 грн.

31.10.2020 між сторонами підписаний Акт приймання передачі-наданих послуг за Додатковою угодою № 188 від 06.10.2020 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 на суму 4279,01 грн.

На підставі вказаного Акту позивачу виставлений рахунок на оплату № 723 від 12.10.2020 на суму 4279,01 грн.

Згідно платіжного доручення № від 20.10.2020 ПрАТ МК Азовсталь сплачено витрати на юридичні послуги відповідно до договору № 180329/АЗСТ від 29.03.2018 у розмірі 4279,01 грн.

З огляду на викладене, судом встановлено, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4279,01 грн., з якої усна консультація клієнта, узгодження правової позиції (в розрахунку 15% від прожиткового мінімуму на одну особу на 2020р) 1 година - 315,30 грн.; збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити) (в розрахунку 15% від прожиткового мінімуму на одну особу на 2020р) - 1 година - 315,30 грн.; перевірка та підготовка документів (в розрахунку 15% від прожиткового мінімуму на одну особу на 2020р) - 1 година - 315,30 грн.; складання позовної заяви (в розрахунку 15% від прожиткового мінімуму на одну особу на 2020р) 1 година - 315,30 грн.; складання та подання процесуальних документів (пояснення) (15% від прожиткового мінімуму на одну особу на 2020р) 1 година 315,30 грн.; гонорар за складність справи (1% від ціни позову) 2702,51 грн.

При цьому, щодо визначення у розрахунку послуг гонорару за складність справи у розмірі 1% ціни позову 2702,51 грн. суд зауважує, що з огляду на розрахунок послуг адвокатом витрачено лише по 1 годині на підготовку позову, складання та подання процесуальних документів, усна консультація клієнта, узгодження правової позиції та підготовку документів, що не свідчить про складність справи, оскільки адвокату не знадобилась значна кількість часу на вчинення відповідних дій.

Згідно з інформацією, яка міститься в автоматизованій системі документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду", за період з 01.01.2020 по сьогоднішній день адвокатом Бузівською Н.М. від імені Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Донецького окружного адміністративного суду подано більше 40 позовних заяв про оскарження рішень Азовської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації (справи № 200/4922/20-а, № 200/4923/20-а, № 200/4924/20-а, № 200/4925/20-а, № 200/4955/20-а, № 200/4956/20-а, № 200/4962/20-а, № 200/4964/20-а, № 200/4966/20-а, №200/4972/20-а, № 200/6393/20-а, № 200/6403/20-а, № 200/6409/20-а, № 200/6506/20-а, №200/6417/20-а, № 200/4925/20-а, № 200/6508/20-а, № 200/6509/20-а, № 200/6519/20-а, №200/6520/20-а, № 200/6521/20-а, № 200/6522/20-а, № 200/7955/20-а, № 200/8118/20-а, №200/9142/20-а, № 200/9877/20-а, № 200/9945/20-а тощо).

Суд вважає, що наявність такої кількості подібних спорів між сторонами, які є та були предметом розгляду в суді, ініційовані одним і тим самим адвокатом від імені одного того й самого позивача, з подібним предметом, безпосередньо впливає на час, який необхідно витрати на оформлення позовної заяви.

Згідно з ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, суд погоджується із доводами відповідача про безпідставність включення до розрахунку послуг гонорару за складність справи у розмірі 1% ціни позову (2702,51 грн.).

Слід звернути увагу, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всього розміру гонору до суми, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено ст. 30 Закону № 5076-VI. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Оцінюючи здійснені адвокатом послуги суд зазначає, що сума витрат позивача на професійну допомогу, пов`язану зі справою, що заявлена до відшкодування (окрім безпідставно включеного до розрахунку послуг гонорару за складність справи) становить 1576,50 грн., які підлягають присудженню на користь позивача.

Щодо викладених відповідачем сумнівів стосовно сплати вартості юридичних послуг суд зауважує на тому, що таку сплату підтверджено наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № від 20.10.2020, а крім цього із врахуванням змісту п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1576,50 грн.

Стосовно розподілу судових витрат щодо суми судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 8 статті 139 КАС України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання адміністративного позову позивачем відповідно до платіжного доручення № від 20.08.2020 сплачено судовий збір у сумі 4053,77 грн.

Таким чином, суд вважає за можливе покласти судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, на відповідача Азовську митницю Держмитслужби, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 4053,77 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (; 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1) до Азовської митниці Держмитслужби (; 87510, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Адмірала Луніна, буд. 1) про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA 700050/2020/000010/2 від 19.03.2020 Азовської митниці Держмитслужби (; 87510, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Адмірала Луніні, буд. 1).

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2020/00014 від 19.03.2020 Азовської митниці Держмитслужби (; 87510, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Адмірала Луніні, буд. 1).

Стягнути з Азовської митниці Держмитслужби (; 87510, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Адмірала Луніні, буд. 1) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (; 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1576 (одна тисяча п`ятсот сімдесят шість) гривень 50 копійок та судовий збір в розмірі 4053 (чотири тисячі п`ятдесят три) гривні 77 копійки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 березня 2021 року.

Суддя С.В. Ушенко