Справа № 200/76/21-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 р. Справа№200/76/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України б/н від 03.01.2020 року про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника згідно наданої заяви від 26.12.2019 р. ОСОБА_1 ; зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу чоловіка ОСОБА_2 стаж роботи: на шахті Центральна з 18.01.1979 року по 07.05.1979 року; в Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні Тресту Донецькшахтопрохідка з 21.05.1979 р. по 30.10.1992 р., та врахувати з дня подачі заяви, тобто з 26.12.2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотання позивача про розгляд справи без її участі задоволено. Витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача, копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 26.12.2019 року вона звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Рішенням відповідача від 03.01.2020 року, яке позивач отримала у липні 2020 року, відмовлено у призначенні пенсії, яким не враховано спірні періоди роботи до страхового та пільгового стажу чоловіка позивача. Зазначила, що в трудовій книжціналежно відображені спірні періоди роботи. Позивач вважає рішення відповідача б/н від 03.01.2020 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачем через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що до пільгового стажу не враховано період роботи з 18.01.1979 року по 07.05.1979 року на шахті Центральна, оскільки позивачем не надано довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи, з 21.05.1979 р. по 30.10.1992 р. в Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні Тресту Донецькшахтопрохідка, оскільки дане підприємство розташоване на непідконтрольній території України, позивачем не надано довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи, та накази про результати атестації робочих місць за умовами праці. Крім того, позивачем не надано довідку про заробітну плату за 60 місяців до 01.07.2000 року, заробітну плату обчислено «нулем» та за період з 01.07.2000 по 30.06.2001 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Розглянувши заяву з наданими документами розмір пенсії у разі втрати годувальника склав - 3276 грн., розмір пенсії за віком позивача складає - 4422 грн. За таких обставин відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника.

Враховуючи зазначене, управління вважає, що ним не було порушено норм діючого законодавства при здійсненні перерахунку пенсії позивачу.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянкою України (паспорт серії НОМЕР_2 виданий 06 вересня 2005 року Красноармійським МРВ УМВС України в Донецькій області), РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Покровськомуоб`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії за віком.

Відповідач,Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () орган виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженимУказом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011(далі за текстом - Положення №384/2011).

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб 25 серпня 1979 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 . (а.с. 9)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що виконкомом Сергіївської сільської ради Красноармійського района Донецької області 02 липня 2001 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 . (а.с. 8)

Позивач перебуває на обліку відповідача як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України №1058 з 19 червня 2019 року, що підтверджується повідомленням відповідача від 27.06.2019 року.

26 грудня 2019 року позивач звернулась до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №6853 про перехід на інший вид пенсії - у разі втрати годувальника.

До заяви позивачем було надано військовий квиток НОМЕР_5 від 31.10.1976 року, копія трудової книжки годувальника від 10.08.1976 року; довідка, видана ВП «ДП вугільна компанія «Краснолиманська», №263 арх., №264 арх. від 10.05.2019 року; довідка, видана ПАТ Шахтоуправління «Покровське» №283 від 19.04.2019 року; копія свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 від 25.08.1979 року; копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 02.07.2001 року; довідки, видані Покровським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області №187,188 від 16.12.2019 року; довідка, видана Сергіївською сільською радою №1033 від 16.12.2019 року; копія паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера заявниці; копія акта про нещасний випадок форма Н-1; копія протоколу №271 від 30.06.2001 року; копія трудової книжки заявниці від 28.08.1978 року НОМЕР_7 ; копія наказу №176 від 21.04.1997 року; виписка наказу від 31.05.1995 року №520.

03.01.2020 року Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії.

Відповідно до рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до пільгового стажу за Списком №1 не враховано періоди роботи: з 18.01.1979 року по 07.05.1979 року на шахті Центральна, оскільки позивачем не надано довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи, з 21.05.1979 р. по 30.10.1992 р. в Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні Тресту Донецькшахтопрохідка, оскільки дане підприємство розташоване на непідконтрольній території України, позивачем не надано довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи, та накази про результати атестації робочих місць за умовами праці. Крім того, позивачем не надано довідку про заробітну плату за 60 місяців до 01.07.2000 року, заробітну плату обчислено «нулем» та за період з 01.07.2000 по 30.06.2001 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Розглянувши заяву з наданими документами розмір пенсії у разі втрати годувальника склав - 3276 грн., розмір пенсії за віком позивача складає - 4422 грн. За таких обставин відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника. (а.с. 16-17)

Не погодившись із даним рішенням позивач звернулась з позовом до адміністративного суду.

Таким чином, спірними у даних правовідносинах є дії відповідача щодо відмови зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_2 та перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника згідно поданої заяви позивача від 26.12.2019 року.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття управлінням спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі- Закон № 1058).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 36 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Положення цього Закону, що стосуються сім`ї померлого, відповідно поширюються і на сім`ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку.

Таким чином, стаття 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого чи безвісно відсутнього годувальника, які були на його утриманні.

Зазначена стаття визначає умови, за яких членам сім`ї, зазначеним в її другій частині, призначається пенсія у зв`язку із втратою годувальника, а також закріплено право та умови отримання цієї виплати усиновленими дітьми, пасинками та падчерками, неповнолітніми дітьми, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, в разі їх усиновлення.

Зі змісту цих норм вбачається, що перелік непрацездатних членів сім`ї, яким може бути призначена пенсія у зв`язку із втратою годувальника, є поосібним і вичерпним. Вони не містять вимог, згідно з якими до непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника можна відносити осіб за іншими критеріями (ознаками) визначення поняття сім`ї, як-то спільне проживання і ведення господарства, спільний побут, набуття характерних взаємних прав та обов`язків.

У розумінні статті 36 Закону № 1058-IV право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Таким чином, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа. Визначення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника проводиться від розміру пенсії, яку отримувала померла особа (годувальник) за життя, тобто з фактичного її розміру.

Згідно до ст. 45 Закону України №1058 пенсія по втраті годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1). Порядком №22-1 визначено в тому числі перелік документів необхідних для оформлення пенсії по втраті годувальника.

Як встановлено судом, 26.12.2019 року позивачем було подано відповідну заяву про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Як вбачається з матеріалів справи, загальний стаж роботи годувальника ОСОБА_2 на момент смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) складав - 47 років, 03 місяці, 16 дів, з них за Списком №1 (на пільгових умовах) - 15 років, 07 місяців, 1 день, понаднормовий стаж роботи ОСОБА_2 становив - 22 роки (47 років - 25 років), додатковий стаж за Списком №1 - 15 років. Доплата за понаднормовий стаж роботи обчислена виходячи з 37 років загального понаднормового стажу роботи (22 роки+15 років).

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що право на отримання спірних коштів належить тим членам сім`ї пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, якщо відповідні кошти підлягали виплаті самому пенсіонеру, але за життя він їх не отримав незалежно від причин (тобто вже були нараховані та спору щодо правильності їх нарахування немає).

Суд зазначає, що право на соціальне забезпечення, одним з видів якого є виплата пенсії (за віком, у випадку хвороби, інвалідності, втрати годувальника, для виховання дітей тощо), полягає в тому, що держава гарантує надання достатніх коштів громадянам, які через об`єктивні обставини повністю або частково втратили можливість працювати і отримувати винагороду за працю. Право на пенсійне забезпечення випливає зі змісту права на соціальний захист, спрямованого на забезпечення громадян у зв`язку зі старістю, інвалідністю, втратою годувальника, з інших передбачених законом підстав і реалізується шляхом надання особі такого виду матеріальної підтримки як пенсії. Відтак, таке право на пенсію нерозривно пов`язане з особою пенсіонера, якому призначена, нарахована та виплачується така пенсія.

Крім того, відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1219 ЦК України визначає права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, тобто, ті, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, суд дійшов до висновку, що предметом передачі членам сім`ї померлого пенсіонера можуть бути лише конкретні суми пенсій, допомог або інших виплат, встановлених законом, які належали пенсіонеру за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Оскільки, матеріали справи не містить доказів щодо перерахунку та нарахування відповідачем ОСОБА_2 відповідних сум пенсії за його життя, вказані виплати не можуть вважатись сумою пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові, у розумінні ст. 61 Закону № 2262 та ст. 1227 ЦК України, тому вона не може бути нарахована та виплачена позивачу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 31 травня 2018 року у справі №686/16735/16.

Стосовно не переведення відповідачем з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, суд зазначає наступне.

Відповідач повідомив позивача рішенням від 03 січня 2020 року про те, що розмір пенсії у разі втрати годувальника склав - 3276 грн., розмір пенсії за віком позивача складає 4422,20 грн.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідачем правомірно відмовлено у переведенні з одного виду пенсії на інший, перерахунок пенсії було проводити недоцільно, так як розрахований розмір пенсії був менше ніж розмір пенсії позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 05 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова