Справа № 560/5975/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5975/20
РІШЕННЯ

іменем України

18 лютого 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участю:секретаря судового засідання Троян О.А. представника позивача Романюка В.М. представника відповідача Ткачук Н.І.
розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправними та скасувати індивідуальні акти, а саме:

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 1255,39 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 1066,01 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 75144,01 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 1425,67 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 1240,24 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 52455,21 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23 травня 2018 року Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області були пройняті індивідуальні акти, а саме:

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 1255,39 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 1066,01 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 75144,01 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 1425,67 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 1240,24 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2225, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 52455,21 грн.

04 травня 2017 року позивач придбав у ДП ЗАТ "Оболонь" "Красилівське" нежитлову будівлю-цегельний завод загальною площею 4696,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6

У складі цегельного заводу знаходиться: виробнича будівля цегельного заводу "А" площею 2133,6 кв.м., контора цегельного заводу "Б" площею 46,5 кв.м., артезіанська скважина (глибина 180 м.) площею 3,2 кв.м., трансформаторна будка з кімнатою електрика "Г" площею 29,9 кв.м., сушильні навіси для сушки цегли сирівки "Д" площею 2483,3 кв.м.

28 березня 2018 року цегельний завод вибув із власності позивача на підставі договору дарування № 679, що підтверджується витягом № 118826017 від 28.03.2018 року.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК-2000 вказані будівлі цегельного заводу відносяться до підкласу 1251.8 "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості", класу 1251 "Будівлі промисловості", групи 125 "Будівлі промисловості та склади", підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "будівлі промислові та склади".

Позивач був власником таких будівель 12 місяців 2017 року та 3 місяці в 2018 році.

Підпунктом "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (в редакції статті чинній на час існування спірних правовідносин), визначено перелік об`єктів нерухомості які не є об`єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Враховуючи наведене позивач вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки не грунтуються на нормах закону.

Ухвалою від 09 жовтня 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.11.2020 року.

Ухвалою від 04 січня 2021 року Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху.

28.01.2020 року до суду надійшла заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою від 20 січня 2021 року Хмельницький окружний адміністративний суд продовжив розгляд адміністративної справи та призначив судове засідання на 03.02.2021 року.

Протокольною ухвалою суду від 30.02.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.02.2021 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та надав пояснення за змістом адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та надала пояснення відповідно до змісту відзиву на позов від 29.10.2020 року, а також відповідно до додаткових пояснень до відзиву, які надійшли до суду 22.01.2021 року.

Обґрунтовуючи заперечення позовних вимог, представник відповідача зазначила, що податкові повідомлення-рішення № 0-2225 на суму 1255,39 грн., № 0-2225 на суму 1066,01 грн., № 0-2225 на суму 1425,67 грн., № 0-2225, на суму 1240,24 грн., стосуються об`єктів нерухомого майна-житлових квартир, власником яких є позивач, а саме:

- квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 51,5 кв.м.,

- квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 118,4 кв.м.

В 2018 році ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік, сформовано податкові повідомлення-рішення № 0-2225 на суму 1255,39 грн., № 0-2225 на суму 1066,01 грн.

В 2019 році ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік, сформовано податкові повідомлення-рішення № 0-2225 на суму 1425,67 грн., № 0-2225, на суму 1240,24 грн.

Позивач, оскаржуючи вказані податкові повідомлення-рішення не наводить у позові доказів їх протиправності.

Щодо винесення податкових повідомлень-рішень від 23.05.2018 року № 0-2225, яким обчислено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 75144,01 грн., та від 23.03.2019 року № 0-2225, яким обчислено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 52455,21 грн., представник відповідача повідомила наступне.

За позивачем рахується об`єкт нерухомості-будівля по вул. К.Маркса, буд. 1-а у селі Слобідка-Красилівська, Красилівського району Хмельницької області, загальною площею 4696,5 кв.м.

Підпунктом є) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (в редакції статті чинній на час винесення податкових повідомлень-рішень), встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Представник відповідача звертає увагу суду на правову позицію Верховного Суду від 17.03.2020 року по справі № 300/261/19, згідно якої підпункт є) 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України застосовується у разі, якщо власники об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Оскільки позивач в 2017 році не здійснював промислове виробництво з використанням будівель цегельного заводу, відповідно він не має права на звільнення від сплати податку.

Відповідно до розділу 8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 19.12.2011 року № 1588, платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти пов`язані з оподаткуванням контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

За даними інформаційних баз ІС "Податковий блок" ГУ ДПС у Хмельницькій області, позивач не подав інформацію про використання у своїй господарській діяльності будівлі по АДРЕСА_3 .

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, нарахований позивачу як фізичній особі.

Підпунктом 266.8.1 пункту 266.8 статті 266 ПК України передбачено, що у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року, податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця в якому припинено право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця в якому він набув право власності.

Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Однак відповідно до наявних в органах ДПС відомостей, об`єкт нерухомості на який нараховано податок, перебуває у власності позивача. Інформація про зміну власника відсутня, що підтверджується знімком з екрану ІС "Податковий блок", розділу "реєстр платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки".

Крім того платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання для проведення звірки даних щодо об`єктів нерухомості.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, контролюючий орган за місцем проживання платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає йому нове податкове повідомлення-рішення, а попереднє вважається скасованим.

Таким чином податкові повідомлення - рішення прийняті відповідно до чинного законодавства України, тому підстав для визнання їх протиправними та скасування відсутні.

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ГУ ДФС у Хмельницькій області надіслав ОСОБА_1 , такі податкові повідомлення-рішення форми "Ф":

- № 0-2225 від 23.05.2018 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 1255,39 грн., за 2017 рік;

- № 0-2225 від 23.05.2018 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в розмірі 1066,01 грн., за 2017 рік;

- № 0-2225 від 23.05.2018 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 75144,01 грн., за 2017 рік;

- № 0-2225 від 23.03.2019 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 1425,67 грн., за 2018 рік;

- № 0-2225 від 23.03.2019 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в розмірі 1240,24 грн., за 2018 рік;

- № 0-2225 від 23.09.2019 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 52455,21 грн., за 2018 рік.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Підпунктом 265.1.1пункту 265.1 статті 265 ПК України, встановлено, що податок на майно складається також з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 263 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно із підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпунктів б), г) підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Дослідження змісту наведених правових норм ПК України та встановлених у справі обставин, дає підстави суду зробити висновок про те, що ГУ ДФС у Хмельницькій області обчислив податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та направив позивачу вказані податкові повідомлення-рішення форми "Ф" за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості в зв`язку із тим, що такий податок передбачений ПК України; платниками такого податку є фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості; об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості; базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості.

Обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки здійснено за базові податкові (звітні) періоди, які дорівнюють календарному року, а саме: за 2017 та 2018 роки.

Обчислення суми податку з об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичної особи - ОСОБА_1 , здійснено ГУ ДФС у Хмельницькій області відповідно до підпунктів б), г) підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України за ставками податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, встановленими за рішеннями міських рад м. Хмельницького та м. Вінниці.

Обчислення суми податку з об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичної особи - ОСОБА_1 , та направлення на його адресу податкових повідомлень-рішень здійснено ГУ ДФС у Хмельницькій області на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Об`єктивним підтвердженням того, що позивач являється власником житлової нерухомості є інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на майно, сформована 14.01.2021 року по фізичній особі РНОКПП НОМЕР_1 , тобто по позивачу. Роздруківка такої інформації додана до матеріалів справи.

Згідно такої інформації позивач є власником квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 51,5 кв.м., та квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 118,4 кв.м.

В 2018 році ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік та направлено позивачу податкові повідомлення-рішення № 0-2225 від 23.05.2018 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 1255,39 грн., та № 0-2225 від 23.05.2018 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в розмірі 1066,01 грн.

В 2019 році ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік та направлено позивачу податкові повідомлення-рішення № 0-2225 від 23.03.2019 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 1425,67 грн., та № 0-2225 від 23.03.2019 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в розмірі 1240,24 грн.

До матеріалів справи додані розрахунки податкових повідомлень-рішень.

Підстав для сумнівів у правильності обчислення суми податку по кожному податковому повідомленню-рішенню, у суду немає.

Представником позивача не надано жодних доказів в підтвердження позовних вимог щодо протиправності податкових повідомлень-рішень щодо обчислення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2017-2018 роки, надісланих позивачу як власнику об`єктів житлової нерухомості.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення № 0-2225, № 0-2225 від 23.05.2018 року, та податкові повідомлення-рішення № 0-2225 та № 0-2225 від 23.03.2019 року, відповідають вимогам ПК України, в зв`язку із чим відсутні правові підстави для того щоб визнати їх протиправними та скасувати.

Що стосується податкових повідомлень-рішень № 0-2225 від 23.05.2018 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 75144,01 грн., за 2017 рік та № 0-2225 від 23.09.2019 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 52455,21 грн., за 2018 рік, суд враховує такі обставини.

04 травня 2007 року позивач придбав у ДП ЗАТ "Оболонь" "Красилівське" нежитлову будівлю-цегельний завод загальною площею 4696,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Красилівський район, село Слобідка Красилівська, вулиця Центральна, будинок 1-а (стара назва вулиці-К.Маркса, буд. 1-а ).

Реєстрація права власності на об`єкт нежитлової нерухомості відбулася 19.09.2014 року.

У складі цегельного заводу знаходиться: виробнича будівля цегельного заводу "А" площею 2133,6 кв.м., контора цегельного заводу "Б" площею 46,5 кв.м., артезіанська скважина (глибина 180 м.) площею 3,2 кв.м., трансформаторна будка з кімнатою електрика "Г" площею 29,9 кв.м., сушильні навіси для сушки цегли сирівки "Д" площею 2483,3 кв.м.

28 березня 2018 року цегельний завод вибув із власності позивача на підставі договору дарування № 679, що підтверджується витягом № 118826017 від 28.03.2018 року.

Відповідно до підпункту є) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (в редакції статті яка була чинною на час спірних правовідносин і така редакція статті була чинна до 23.05.2020 року), не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК-2000 вказані будівлі цегельного заводу відносяться до підкласу 1251.8 "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості", класу 1251 "Будівлі промисловості", групи 125 "Будівлі промисловості та склади", підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "будівлі промислові та склади".

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Податкова пільга відповідно до підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, застосовується контролюючим органом у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Суд, при вирішенні спору не бере до уваги пояснення наведенні в судовому засіданні представником позивача та докази в підтвердження таких пояснень, враховуючи наступне.

Документи надані представником позивача в судовому засіданні не підтверджують того, що позивач здійснював господарську діяльність з використанням об`єкту нерухомого майна-цегельного заводу загальною площею 4696,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Красилівський район, село Слобідка-Красилівська, вулиця Центральна, будинок 1-а (стара назва вулиці-К.Маркса, буд. 1-а ).

Представником позивача в підтвердження позовних вимог надані копії таких документів:

-дозвіл на спецводокористування, термін дії якого закінчився 21.04.2015 року;

-карта умов праці без дати;

-посадова інструкція майстра по формуванню цегли, затверджена 18.09.2007 року;

-сертифікат відповідності, термін дії якого закінчився 01 січня 2010 року;

-посадова інструкція дирекора, затверджена 18.09.2007 року;

-протокол за результатами сертифікаційних випробувань цегли керамічної від 20 травня 2009 року;

-довідка про технічні показники об`єкта нерухомого майна від 22 травня 2018 року;

-договір про постачання електричної енергії від 16.12.2015 року;

-акт звірки між РЕМ та позивачем за надані послуги станом на 01.01.2018 року.

Відсутні будь-які документи які могли б свідчити про закупівлю сировини, або її розробку для забезпечення виробництва продукції, транспортування, зберігання, рух внаслідок технологічного процесу, документи про саме виробництво продукції та її реалізацію чи використання у власних потребах, наявність трудових ресурсів на заводі, проведення оплати праці за вироблену продукцію, сплату податків, тощо.

Відсутні будь-які документи про офіційну реєстрацію суб`єкта господарської діяльності з використанням об`єкта нерухомого нежитлового майна, а також про реєстрацію такого суб`єкта господарювання як платника податків у контролюючому органі в установленому чинним законодавством порядку.

Суд вважає, що надані документи, термін більшості яких закінчився задовго до 2017 року, а також інші документи не можуть бути належними доказами того, що позивач використовував будівлі цегельного заводу для промислового виробництва.

В зв`язку з тим, що податкове повідомлення-рішення № 0-2225 від 23.05.2018 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 75144,01 грн., за 2017 рік відповідає вимогам ПК України, суд вважає, що відсутні правові підстави для того щоб визнати таке податкове повідомлення-рішення протиправним та скасувати.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № 0-2225 від 23.09.2019 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 52455,21 грн., за 2018 рік, суд приходить до висновку, що його необхідно визнати протиправним та скасувати відповідно до такого.

Право власності позивача на об`єкт нерухомого майна-цегельного заводу загальною площею 4696,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Красилівський район, село Слобідка-Красилівська, вулиця Центральна, будинок 1-а (стара назва вулиці-К.Маркса, буд. 1-а ) припинено 28.03.2018 року.

Розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 52455,21 грн., нарахований повністю за базовий податковий (звітний) період який дорівнює календарному року.

Згідно із підпунктом 266.8.1 пункту 266.8 статті 266 ПК України, у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Отже податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 52455,21 грн., за 2018 рік, повинен був бути обчислений контролюючим органом за січень, лютий 2018 року.

Оскільки податкове повідомлення-рішення є протиправним в частині нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за березень-грудень 2018 року, суд вважає, що його необхідно визнати протиправним та скасувати повністю, тому що суд не вправі перебирати на себе функції контролюючого органу та робити перерахунок обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Внаслідок обчислення нового розміру податку виникає необхідність прийняття нового податкового повідомлення-рішення, що не входить до компетенції суду.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним) (підпункт 266.7.3 пункт 266.7 статті 266 ПК України).

Суд, при вирішенні спору в частині спору відносно податкового повідомлення-рішення № 0-2225 від 23.09.2019 року, не бере до уваги пояснення представника відповідача за таких обставин.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Позивач як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не може нести тягар сплати такого податку за календарний рік, так як обов`язок по його нарахуванню покладений на контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 266.8.2 пункту 266.8 статті 266 ПК України, контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності, тобто обов`язок сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за березень-грудень 2018 року повинен нести новий власник об`єкту нежитлової нерухомості, а не ОСОБА_1 .

Згідно із підпунктом 266.7.4 пункту 266.7 статті 266 ПК України, органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Із змісту вказаної норми ПК України вбачається, що надання необхідної інформації контролюючому органу щодо своєчасного та належного нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки покладений законодавцем не на платника податку, а на органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб.

Контролюючий орган зобов`язаний слідкувати за своєчасним отриманням необхідної інформації від вказаних органів.

Не застосування позивачем свого права щодо виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, не може слугувати правовою підставою для визнання податкового повідомлення-рішення правомірним.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та докази надані сторонами в підтвердження таких обставин, суд не вбачає правових підстав для того щоб визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № 0-2225 від 23.05.2018 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 1255,39 грн., за 2017 рік;

- № 0-2225 від 23.05.2018 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в розмірі 1066,01 грн., за 2017 рік;

- № 0-2225 від 23.05.2018 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 75144,01 грн., за 2017 рік;

- № 0-2225 від 23.03.2019 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 1425,67 грн., за 2018 рік;

- № 0-2225 від 23.03.2019 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в розмірі 1240,24 грн., за 2018 рік.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, а саме: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0-2225 від 23.09.2019 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 52455,21 грн., за 2018 рік.

Судові витрати підлягаю розподілу частково.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1325,87 грн.

Позов задоволено частково за ціною позову в сумі 52455,21 грн.

Розмір судового збору із суми 52455,21 грн., становить 524,55 грн.,(52455,21х1%:100), тому на користь позивача підлягають стягненню із відповідача судові витрати в розмірі 524,55 грн.

Решта судових витрат позивача розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми-Ф № 0-2225 від 23.03.2019 року Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300, в сумі 52455,21 грн., (п`ятдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять гривень двадцять одна копійка), за 2018 рік.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 524,55 грн., (п`ятсот двадцять чотири гривні п`ятдесят п`ять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01 березня 2021 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя В.К. Блонський