Справа № 681/370/16-а
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/370/16-а
РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2021 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради , виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Полонської міської ради, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 07.04.2016, просив:

- визнати неправомірними дії виконавчого комітету Полонської міської ради щодо розрахунку премії за період з січня 2007 року по березень 2014 року;

- стягнути з виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_1 57534,38 грн. недоотриманої премії, яка виплачувалась у період його роботи в Полонській міській раді з січня 2007 року по березень 2014 року;

- визнати неправомірними дії виконавчого комітету Полонської міської ради щодо не нарахування та невиплати індексації заробітної плати за період червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень місяць 2013 року та січень, лютий, березень 2014 року;

- стягнути з виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень місяць 2013 року та січень, лютий, березень 2014 року в сумі 5050,16 грн.;

- визнати неправомірними дії виконавчого комітету Полонської міської ради щодо не включення у відомість по заробітній платі надбавки за високі досягнення у праці та премії за січень та лютий 2014 року;

- зобов`язати виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади включити у відомість по заробітній платі надбавки за високі досягнення у праці та премії за січень та лютий 2014 року;

- визнати неправомірними дії виконавчого комітету Полонської міської ради щодо несплати внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із заробітної плати в сумі 8760,38 грн.;

- зобов`язати виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади провести нарахування та сплатити внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із заробітної плати в сумі 8760,38 грн.;

- визнати неправомірними дії виконавчого комітету Полонської міської ради щодо обрахунку та виплати премії згідно розпорядження Полонського міського голови від 23 листопада 2007 року № 187/07-р;

- зобов`язати виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади обрахувати та виплатити премію згідно розпорядження Полонського міського голови від 23 листопада 2007 року № 187/07-р в розмірі 50 % від середньомісячної заробітної плати;

- стягнути з виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 35432,92 грн.;

- зобов`язати виконавчий комітет Полонської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію невчасно виплаченої заробітної плати;

- визнати неправомірними дії виконавчого комітету Полонської міської ради щодо обрахунку та виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за час роботи ОСОБА_1 в міській раді;

- зобов`язати виконавчий комітет Полонської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за час його роботи в Полонській міській раді.

Позовні вимоги мотивовані тим, що, зокрема, розрахунок премії повинен був проводитись із розрахунку середньомісячної заробітної плати, однак її було неправильно обраховано та виплачено. За окремі періоди премію та індексацію не виплачено.

Постановою Верховного Суду від 06.08.2020 скасовано постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року та постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 06 травня 2016 року у справі № 681/370/16-а, а справу направлено на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Верховний Суд дійшов висновку, що під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що у цій справі позивач звернувся з позовом до Полонської міської ради (код 04060743), а позовні вимоги стосувалися виконавчого комітету Полонської міської ради (код 40220859) та не вчинив дії щодо залучення другого співвідповідача, чим допустив порушення норм процесуального законодавства.

Крім цього, звернув увагу на вимоги процесуального законодавства щодо обов`язку суду здійснити перевірку дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом.

Також суд зазначив про обов`язок здійснити перевірку щодо наявності у провадженні цього або іншого адміністративного суду справи про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою суду від 21.08.2020 прийнято до провадження адміністративну справу №681/370/16-а. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року залучено до участі у справі співвідповідача - виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади (30500, Хмельницька область, м.Полонне, вул.Л.Українки, 113, ).

Позивач подав письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги підтримує. Вказує, що порушення у нарахуванні та виплаті премій в меншому розмірі підтверджуються висновком судово-економічної експертизи.

Водночас, звертає увагу на те, що експертом помилково по третьому питанню експертизи зазначено, що виплата Полонською міською радою матеріальної допомоги ОСОБА_1 в розмірі середньомісячної заробітної плати за період 2007-2010 рік та 2012- 2014 рік документально підтверджується. Дане твердження експерта спростовується відомостями отримання заробітної плати. В 2007, 2009 роках матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не виплачувалась, а у 2008, 2010 роках була виплачена у розмірі посадового окладу, що суперечить колективному договору та висновку експерта. Експерт помилково врахувала в червні 2010 року доплату в розмірі 2538,59 премій згідно рішення сесії від 18.05.2010 року, як матеріальну допомогу. По інших питаннях з висновком експерта погоджується.

Виконавчий комітет Полонської міської ради подав відзив на позов, в якому у задоволенні позовних вимог до комітету просив відмовити. Зазначив, що ОСОБА_1 з січня 2007 року по березень 2014 року перебував у трудових відносинах з Полонською міською радою (04060743). У трудових відносинах з виконавчим комітетом Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади (40220859) ОСОБА_1 не перебував. Виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади, який є юридичною особою, , створений 18.01.2016 року, є виконавчим органом Полонської міської ради і не є правонаступником Полонської міської ради чи виконавчого комітету Полонської міської ради (який не був юридичною особою).

Полонська міська рада правом подання відзиву після повернення справи на новий розгляд не скористалась.

Ухвалою суду від 05.03.2021 закрито провадження у справі в частині:

- визнання неправомірними дій виконавчого комітету Полонської міської ради щодо розрахунку премії за листопад місяць 2010 року, за жовтень, листопад 2011 року, а також стягнення 3940 грн. недоотриманої премії за цей період;

- визнання неправомірними дії виконавчого комітету Полонської міської ради щодо обрахунку та виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 за 2011 рік;

- зобов`язання виконавчого комітету Полонської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач з січня 2007 року по березень 2014 року (звільнений згідно розпорядження виконавчого комітету Полонської міської ради від 28.03.2014) перебував в трудових відносинах з Полонською міською радою. Займав посади секретаря виконкому Полонської міської ради та заступника міського голови, керуючого справами виконавчого комітету міської ради.

Після звільнення позивачу надано копії розгорнутих відомостей по його заробітній плати. Позивач вказує, що нарахування та виплата йому заробітної плати проводилась не у повному обсязі та з порушенням чинного законодавства.

Згідно висновку експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-економічної експертизи від 29.06.2017 №2710/17-21, зроблено наступні висновки:

- заявлений у позовних вимогах розмір заборгованості недоплаченої йому премії за період з січня 2007 по березень 2014 року документально підтверджується в сумі 55347,81 грн.;

- заборгованість по індексації заробітної плати за червень-грудень 2013 року та січень-березень 2014 року документально підтверджується в сумі 5023,11 грн.;

- виплата матеріальної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати за період з 2007 по 2010 рік та з 2012 по 2014 рік документально підтверджується.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III, дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" , цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Згідно з ч.2 ст.33 Закону України "Про державну службу" №3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до абз.2 п.6 Постанови Кабінету міністрів України від 09.03.2006 №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Згідно ч.4 ст.42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від №280/97-ВР (зі змінами та доповненнями) сільський, селищний, міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Пунктом п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці:

- здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу;

- надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу)

Виконавчим комітетом Полонської міської ради були надані суду розпорядження про преміювання працівників виконкому, розпорядження про надання відпусток та матеріальних допомог позивачу, рішення сесій про встановлення розмірів надбавок, премій, матеріальної допомоги працівникам, зокрема позивачу, а також відомості про нарахування заробітної плати працівникам Полонської міської ради за період з 01 січня 2007 року по червень 2014 року включно.

Щодо виплати премії у 2007-2009 роках, суд зазначає наступне. Виплата премії проводилась, виходячи з відсотку, який був визначений відповідними рішеннями. Водночас, розпорядженнями протягом 2007-2009 років було встановлено, що такий відсоток виплачується від середньомісячної заробітної плати. Проте відсоток премії був обрахований, виходячи з посадового окладу, а також доплат за ранг, вислугу та надбавку.

Крім цього, згідно розпорядження виконкому Полонської міської ради від 23 листопада 2007 року № 187/07-р. постановлено преміювати працівників в розмірі 50% від середньомісячної заробітної плати за рахунок фонду оплати праці.

Така премія була виплачена у розмірі 1545,60 грн. - виходячи з посадового окладу, а також доплат за ранг, вислугу, надбавку, та премії 20%.

В 2010 році позивачу нарахована премія у період січень-травень, листопад у розмірі 33% (експерт також помилково вказує про нарахування премії у розмірі 33% за жовтень 2010 року), у період червень-жовтень у розмірі 40%, у грудні у розмірі 25%.

Так, згідно розпорядження виконкому Полонської міської ради від 11.01.2010 №3/2010, встановлено позивачу премію 33 відсотки від середньомісячної заробітної плати.

У подальшому, згідно рішення 38-ї позачергової сесії V скликання №3 від 18.05.2010 на 2010 рік встановлено премію у розмірі 40% з перерахуванням за січень-травень 2010 року.

Рішенням Полонської міської ради від 29.11.2010 №11 визначено здійснювати позивачу щомісячне преміювання у розмірі 25% від середньомісячної зарплати. Вказане рішення експертом та позивачем не враховано (розрахунок зроблено з розміру 40% премії).

Водночас, рішення 38-ї позачергової сесії V скликання №3 від 18.05.2010 не містило вказівки щодо виплати премії саме від середньомісячної заробітної плати. У ньому було вказано, що відсоток розраховується від середньомісячного фонду оплати праці в межах затверджених видатків по кошторису. Однак експертом та позивачем розраховано премію саме від середньомісячної заробітної плати (арк. 149-152, т.2). Положення про матеріальне заохочення працівників Полонської міської ради (додаток до Колективного договору на 2011-2015 роки, який зареєстрований 31.03.2011) на час прийняття цього рішення не існувало. Водночас, відсоток премії був обрахований, виходячи з посадового окладу, а також доплат за ранг, вислугу та надбавку позивача.

Рішенням Полонської міської ради від 29.11.2010 №11 визначено здійснювати позивачу щомісячне преміювання у розмірі 25% від середньомісячної зарплати.

Проте відсоток премії був обрахований, виходячи з посадового окладу, а також доплат за ранг, вислугу та надбавку.

Рішенням Полонської міської ради від 27.01.2012 №18 встановлено здійснювати у 2012 році преміювання у розмірі 25% від середньомісячної заробітної плати. Проте премія у такому розмірі також не розраховувалсь (за окремі місяці виплата згідно розрахункових відомостей взагалі відсутня).

Рішенням Полонської міської ради від 27.12.2012 №8 встановлено позивачу на 2013 рік премію у розмірі 25% від середньомісячної заробітної плати. Проте відсоток премії був обрахований, виходячи з посадового окладу, а також доплат за ранг, вислугу та надбавку (за окремі місяці виплата згідно розрахункових відомостей відсутня).

Рішенням Полонської міської ради від 05.03.2014 №11 встановлено позивачу на 2014 рік премію у розмірі 50% від середньомісячної заробітної плати. Проте відсоток премії був обрахований, виходячи з посадового окладу, а також доплат за ранг, вислугу та надбавку.

Відповідно до п.3.2 Положення про матеріальне заохочення працівників Полонської міської ради (додаток до Колективного договору на 2011-2015 роки, який зареєстрвоаний 31.03.2011) розмір премії проводиться за рахунок фонду оплати праці у відповідних відсотках до середньомісячної заробітної плати.

Основним нормативним актом для визначення середньомісячної заробітної плати є Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100).

Згідно п.2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

В п. 3 Порядку №100 визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату.

Отже, премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату.

Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Таким чином, премія є невід`ємною складовою заробітної плати, яка включається до розрахунку середньої заробітної плати.

Відповідно до висновку експерта, позивачу згідно відомостей нарахування зарплати за період з січня 2007 року по травень 2014 року нараховано премії 74139,20 грн. За період з березня 2007 року по березень 2014 року позивачу мало бути нараховано премій в сумі 129487,01 грн. Експертом встановлено, що позивачу не донараховано премій в сумі 55347,81 грн.

Проте, враховуючи встановлені судом обставини та рішення суду по справі №681/2290/14-а від 03.03.2020, у суду немає підстав врахувати визначену експертом та позивачем суму недоплаченої премії як достовірну. Водночас, судом встановлено, що премія позивачу дійсно виплачувалась без врахування прийнятих рішень.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій виконавчого комітету Полонської міської ради щодо розрахунку премії за період з січня 2007 року по березень 2014 року та стягнення на його користь недоотриманої премії підлягають частковому задоволенню. А саме, слід визнати протиправними дії виконавчого комітету Полонської міської ради щодо розрахунку премії за період з січня 2007 року по жовтень 2010 року, з грудня 2010 року по вересень 2011 року та з грудня 2011 року по березень 2014 року, та зобов`язати провести перерахунок та виплату премії за цей період з урахуванням проведених виплат. Саме такий спосіб захисту порушених прав є належним та достатнім у спірному випадку.

Крім цього, відсутні підстави додатково виокремлювати з цих вимог зобов`язання обрахувати та виплатити премію згідно розпорядження Полонського міського голови від 23 листопада 2007 року № 187/07-р в розмірі 50 % від середньомісячної заробітної плати (оскільки сама по собі така премія нарахована та виплачена, а зобов`язання провести перерахунок та виплату цієї премії охоплюється попередніми вимогами).

Щодо позовних вимог, які стосуються обрахунку та виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 ст. 2 Постанови №268 визначено право керівників у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Відповідно до пункту 8 вказаної постанови видатки, пов`язані з набранням чинності цією постановою, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання відповідних органів.

Отже, надання працівникам матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є правом, а не обов`язком керівника відповідного органу; розмір допомоги не має перевищувати середньомісячної заробітної плати працівника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 серпня 2020 року по справі № 667/846/16-а.

Таким чином, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань для посадових осіб органів місцевого самоврядування не носить обов`язкового характеру і виплачуються тільки в разі прийняття відповідного рішення керівником цього органу в розмірі, що не повинен перевищувати середньомісячну зарплату.

Також суд враховує, що колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом виконкому Полонської міської ради зареєстрований виконавчим комітетом Полонської міської ради 31.03.2011. Згідно п.11 розділу 4 цього договору для вирішення соціально-побутових питань працівникам виплачується матеріальна допомога в сумі середньомісячної заробітної плати за рік, на підставі відповідних документів.

У висновку експерта вказано, що позивачу за період з 2007 по 2010 рік та з 2012 по 2014 рік виплачувалася матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Позивач вказує, що у 2007, 2009 роках матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не виплачувалась, а у 2008, 2010 роках була виплачена у розмірі посадового окладу, що суперечить колективному договору.

Судом також не встановлено виплати допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати за 2007-2010 роки.

Водночас, колективний договір був укладений лише у 2011 році, тому невиплата матеріальної допомоги в сумі середньомісячної заробітної плати до цього часу не суперечила законодавству. До того часу виплата була можлива лише за наявності відповідних коштів. За їх відсутності невиплата такої допомоги не була протиправною.

Згідно розпорядження виконкому Полонської міської ради № 115/2012-р. від 27.06.2012, надано позивачу відпустку із виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Згідно розпорядження виконкому Полонської міської ради № 132/2013-р. від 15.07.2013, надано позивачу відпустку із виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Розрахунковими відомостями підтверджується виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2012-2013 роки. Доказів того, що позивач перебував у щорічній відпустці у 2014 році, не надано (з 28.03.2014 позивач звільнений), тому і підстав виплачувати відповідну допомогу за 2014 рік не було.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Стосовно позовних вимог, які стосуються невиплати індексації, суд зазначає наступне.

Індексація доходів громадян здійснюється згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-ХІІ та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1078 (в редакціх на час існування спірних правовідносин).

Згідно вказаних нормативно-правових актів індексації підлягають грошові доходи населення, що не мають разового характеру (у тому числі оплата праці). Індексація грошових доходів громадян провадиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсоток. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Згідно висновку експерта, заборгованість по індексації заробітної плати за червень-грудень 2013 року та січень-березень 2014 року перед позивачем складає 5023,11 грн.

Розрахункові відомості також не містять інформації про виплату індексації за вказаний позивачем період.

Водночас, з аналізу норм Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення слідує, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому заробітну плату.

Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію заробітної плати, тоді як завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення. Тому належним способом захисту прав позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за спірний період, а не стягнення визначеної у висновку експерта суми заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у п.32 постанови від 17 вересня 2020 року у справі №420/1207/19.

Отже, у цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. А саме, слід визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Полонської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації заробітної плати за період червень-липень 2013 року, вересень 2013 року - березень 2014 року, та зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за вказаний період.

При цьому, питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром заробітної плати, що має виплачуватись позивачу, належить до компетенції відповідача при нарахуванні та виплаті відповідних сум. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2020 року по справі №620/3282/18 та від 15 жовтня 2020 року по справі №240/11882/19.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання провести індексацію несвоєчасно виплачених грошових сум, суд зазначає, що згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" підставою для проведення індексації грошових доходів є перевищення величиною індексу споживчих цін порогу індексації (який на час спірних правовідносин був установлений в розмірі 101 відсотка), а не їх несвоєчасна виплата, як вважає позивач. Крім цього, такі вимоги є передчасними, оскільки перерахунок не проведено.

Щодо позовної вимоги про стягнення компенсації втрати частини доходів, суд виходить із такого.

Згідно зі ст.1 та 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-III, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі ст.4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі №134/89/16-а, від 10 лютого 2020 року у справі №134/87/16-а, від 05 березня 2020 року у справі №140/1547/19.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при виплаті позивачу пенсії буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства. Отже, вимога позивача в частині стягнення компенсації втрати частини доходів є передчасною та задоволенню не підлягає.

Щодо визнання неправомірними дій та зобов`язання відповідача сплатити страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд вказує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч.2 ст.20 цього Закону обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Отже, страхові внески - це кошти, які відраховуються з уже нарахованих сум заробітної плати. Зважаючи на те, що роботодавцем спірні суми кошти не нараховувалися, така позовна вимога заявлена передчасно, а тому не підлягає задоволенню.

Позивач також просить визнати неправомірними дії виконавчого комітету Полонської міської ради щодо не включення у відомість по заробітній платі надбавки за високі досягнення у праці та премії за січень та лютий 2014 року, та зобов`язати включити у відомість по заробітній платі надбавки за високі досягнення у праці та премії за січень та лютий 2014 року.

Однак згідно розрахункових відомостей по заробітній платі позивача за січень-травень 2014 року (арк. спр.5, т.1), містяться відомості про надбавку за січень-лютий 2014 року у розмірі 1443,13 щомісячно (50%), та премію у розмірі 2164,69 грн. (50%) за січень та лютий 2014 року, які були нараховані у березні 2014 року (підтверджується також відомістю про нарахування зарплати за березень 2014 року, арк. спр.129, т.2).

Отже, у цій частині позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Надаючи оцінку дотриманню строку звернення позивачем до суду, суд зазначає, що згідно статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Оскільки спір виник з приводу складових заробітної плати позивача, тому позивач має право звернутись до суду без обмеження будь-яким строком, оскільки роботодавцем порушено законодавство про оплату праці.

Щодо доводів виконавчого комітету Полонської міської ради про те, що відповідачем має бути саме Полонська міська рада, з якою перебував у трудових відносинах позивач, а виконавчий комітет як юридична особа створений лише 18.01.2016, суд зазначає наступне.

Позовні вимоги пред`явлено до виконавчого комітету Полонської міської ради. До 18.01.2016 виконавчий комітет Полонської міської ради не був окремою юридичною особою. Після вказаної дати повна назва цього органу - виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, суб`єкт владних повноважень не обов`язково повинен належати до системи органів державної влади або місцевого самоврядування, чи мати статус юридичної особи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2020 року по справі №140/668/19.

У постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року по справі №2а-15057/09/2670 та від 10 вересня 2020 року по справі №420/5772/18 викладено правову позицію, згідно якої публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Таким чином, враховуючи наведені висновки Верховного Суду, нарахувати та виплатити спірні кошти слід зобов`язати саме виконавчий комітет Полонської міської ради, посади у якому займав позивач.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач був звільнений від сплати судового збору, тому понесені ним витрати на сплату судового збору відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії виконавчого комітету Полонської міської ради в частині нарахування та виплати премії ОСОБА_1 за період з січня 2007 року по жовтень 2010 року, з грудня 2010 року по вересень 2011 року та з грудня 2011 року по березень 2014 року.

Зобов`язати виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 премії за період з січня 2007 року по жовтень 2010 року, з грудня 2010 року по вересень 2011 року та з грудня 2011 року по березень 2014 року, з урахуванням проведених виплат.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Полонської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації заробітної плати за період червень-липень 2013 року, вересень 2013 року - березень 2014 року.

Зобов`язати виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період червень-липень 2013 року, вересень 2013 року - березень 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 березня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Полонська міська рада (вул. Лесі Українки, 113,Полонне,Полонський район, Хмельницька область,30500 , код ЄДРПОУ - 04060743) Виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади (вул.Л.Українки, 113,Полонне,Полонський район, Хмельницька область,30500 , код ЄДРПОУ - 40220859)

Головуючий суддя Д.А. Божук