Справа № 560/4322/20
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4322/20
РІШЕННЯ

іменем України

09 березня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового інституту Одеського національного політехнічного університету про визнання бездіяльності та відмову протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військового інституту Одеського національного політехнічного університету, в якому просить:

1. Визнати протиправною відмову відповідача позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби як особі, що звільнена з військової служби за станом здоров`я.

2. Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні за станом здоров`я в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за три роки служби за період з 2012 по 2020 р.р. (періоди служби 15.05.2012-14.05.2013 рр., 28.07.2015 - 05.03.2017 р.р., 01.04.2019- 27.05.2020 р.р., виходячи з грошового забезпечення (щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення) за останньою займаною посадою станом на день звільнення з військової служби - 27 травня 2020 року.

3. Зобов`язати Відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні за станом здоров`я в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, а саме за три роки служби за період з 2012 по 2020 р.р. (періоди служби 15.05.2012-14.05.2013 рр., 28.07.2015 - 05.03.2017 р.р., 01.04.2019- 27.05.2020 р.р., виходячи з грошового забезпечення (щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення) за останньою займаною посадою станом на день звільнення з військової служби - 27 травня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до наказу начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету від 27.05.2020 року № 112 його звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я. Зазначив, що в нього три повних календарних роки військової служби. Однак, станом на день виключення зі списків особового складу відповідач не провів з позивачем повного розрахунку при звільненні в частині виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 07 серпня 2020 року відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 15 серпня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Відзив на позовну заяву відповідач не подав, тому суд вирішує позов за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 13.07.2016.

Відповідно до витягу із наказу начальника Військової академії (по особовому складу) від 27 травня 2020 року № 32-РС молодшого сержанта ОСОБА_1 , курсанта 292 навчальної групи першого навчального курсу факультету підготовки спеціалістів військової розвідки та спеціального призначення Військової академії (м. Одеса) спеціальності підготовки «Військове управління (За видами Збройних Сил)» спеціалізації «Управління діями підрозділів військової розвідки», 27 травня 2020 року відраховано з числа курсантів Військової академії (м. Одеса) «За станом здоров`я, на основі висновку військово-лікарської комісії»; звільнено з військової служби у запас як військовослужбовця, який вислужив встановлені строки військової служби.

Згідно вказаного наказу ОСОБА_1 у Збройних Силах України з 16 травня 2012 року по 14 травня 2013 року, з 28 липня 2015 року по 05 березня 2017 року та з 01 квітня 2019 року по 27 травня 2020 року.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , у періоди з 15.05.2012 року по 14.05.2019 року та з 28.07.2015 року по 05.03.2017 року позивач проходив строкову військову службу в Збройних Силах України, з 01.04.2019 року по 27 травня 2020 року - проходив військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу в Збройних Силах України.

27 травня 2020 року позивач звернувся до відповідача із рапортом про виплату йому одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Листом відповідача від 22.06.2020 р. вих. № 1/47/669 позивачу було відмовлено в зв`язку з тим, що «відповідно до пункту 1 розділу XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Відповідно до пункту 1 розділу XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 у червня 2018 року N° 260, законних підстав для виплати одноразової грошової допомоги не передбачено".

Позивач, вважаючи відмову відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби протиправною, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Спірні відносини щодо соціального і правового захисту військовослужбовців, в тому числі щодо права на одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні зі служби, регулюються правовими нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), що були чинні на день виникнення спору.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно абзацу другого пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

На підставі викладеного суд робить висновок, що у випадку звільнення військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби, з військової служби за станом здоров`я такі військовослужбовці мають права на спірну одноразову грошову допомогу за кожний повний календарний рік служби.

Позивач, як військовослужбовець, що звільнений з військової служби за станом здоров`я має право на одноразову грошову допомогу, передбачену абзацом першим пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII. Розмір такої допомоги визначається у вигляді 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У правовій позиції Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи (постанова від 16.05.2019 р. по справі №620/4218/18), що залишена без змін постановою Великої палати Верховного Суду, йдеться про таке:

«Принципом який визначає зміст правовідносин людини із суб`єктом владних повноважень є принцип верховенства права, який полягає у підпорядкуванні діяльності усіх публічних інститутів потребам реалізації та захисту прав людини, утвердження їх пріоритету перед усіма іншими цінностями демократичної, соціальної, правової держави (Загальне адміністративне право: Навчальний посібник / За заг. ред. Р.С. Мельника. - К.: Ваіте, 2014. - С. 67).

Принцип верховенства права є складною конструкцією, яка містить ряд обов`язкових елементів, зокрема: законність; юридичну визначеність; заборону свавілля; доступ до правосуддя, представленого незалежними та безсторонніми судами; дотримання прав людини; заборону дискримінації та рівність перед законом. Недотримання хоча б одного з названих елементів публічною адміністрацією означатиме порушення нею принципу верховенства права.

Будь-який необґрунтований неоднаковий підхід законом заборонений, і всі особи мають гарантоване право на рівний та ефективний захист від дискримінації за будь- якою ознакою - раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних та інших переконань, національного чи соціального походження, власності, народження чи іншого статусу.».

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, висловлених у рішенні від ЗО квітня 2013 року справі «Тимошенко проти України» (заява № 49872/11), щодо принципу юридичної визначеності, який означає, що застосування національного законодавства має бути передбачуваним тією мірою, щоб воно відповідало стандарту «законності», передбаченому Конвенцією - стандарту, що вимагає, щоб усе законодавство було сформульовано з достатньою точністю для того, щоб надати особі можливість - за потреби, за відповідної консультації - передбачати тією мірою, що є розумною за відповідних обставин, наслідки, які може потягнути за собою її дія (параграф 264).

Уу пункті 26 рішення Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Кечко проти України" зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 N 5- рп/2002, від 17.03.2004 N 7-рп/2004, від 01.12.2004 N 20~рп/2004, від 09.07.2007 N 6- рп/2007). Зокрема, у Рішенні від 09.07.2007 N 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Таким чином, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача у ненарахуванні та невиплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Порушене право підлягає поновленню шляхом зобов`язання Військового інституту Одеського національного політехнічного університету нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військового інституту Одеського національного політехнічного університету про визнання бездіяльності та відмову протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність та відмову Військового інституту Одеського національного політехнічного університету щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зобов`язати Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету (Фонтанська дорога, буд. 10,Одеса,Одеська область,65009 , код ЄДРПОУ - 24983020)

Головуючий суддя Г.В. Лабань