Справа № 640/23553/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

09 березня 2021 року справа №640/23553/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) зобов`язання відповідача розрахувати та виплачувати складову пенсії льотного складу згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виходячи зі складових пенсії, згідно матеріалів пенсійної справи позивача - коефіцієнт страхового стажу - 0,8341 та середньомісячний заробіток для обчислення 29 273, 18 грн.; 2) зобов`язання відповідача виплачувати пенсію позивачу без обмежень розміру; 3) зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити розмір пенсії за віком як складову льотної пенсії з 2014 року, а недоплачений розмір у зв`язку із протиправним обмеженням відповідача з 01 січня 2016 року з нарахуванням компенсації статей 1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; 4) встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, вважаючи протиправною відмову відповідача належно розрахувати розмір пенсії за віком як складову пенсії льотного складу згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахувати та виплачувати пенсію без обмеження її максимального розміру.

Ухвалою від 13 жовтня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/23553/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Листом від 15 грудня 2020 року №640/23553/20/25059/20 суд повернув відповідачу відзив на позовну заяв без розгляду на підставі частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач повторно подав до суду відзив на позовну заяву із додержанням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, в якому повідомив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та одержує пенсію за вислугу років як працівник льотних екіпажів відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»; розмір пенсії позивача за віком по 2-х складових становить 32 698,90 грн., максимальний розмір пенсії - 17 120,00 грн. та зазначив, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність не визнано неконституційним, а тому позивач не має законного права на перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що дія положень щодо обмеження пенсії максимальним застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01 січня 2016 року, оскільки позивач отримує пенсію за вислугу років як працівник льотних екіпажів з 2003 року, дія положень щодо визначення максимального розміру пенсії до нього не застосовується.

На виконання вимог ухвали суду відповідач надав копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивачу з 24 лютого 2003 року призначена пенсія за вислугу років (льотний екіпаж) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»; страховий стаж на посадах льотного екіпажу на (дату призначення пенсії) складав 62 роки 10 місяців 28 днів; розмір пенсії позивача з обмеженням складав 956,58 грн.

За заявою позивача від 11 червня 2003 року призупинена виплата пенсії у зв`язку з працевлаштуванням.

Згідно із повідомленням Печерського районного управління ПФУ позивачу з 11 серпня 2014 року призначено (перераховано) пенсію за вислугу років за його заявою.

Відповідно до розпорядження 188629 від 13 листопада 2014 року пенсія позивачу розрахована за двоскладовою формулою з урахуванням розміру пенсії за віком.

З матеріалів пенсійної справи також вбачається, що позивачу щороку проводився перерахунок пенсії з 1 березня та з 13 листопада 2014 року пенсія виплачувалася з урахуванням обмежень 10 розмірами прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З роздруківки перерахунку пенсії станом на 27 липня 2020 року вбачається, що пенсія розрахована за двоскладовою формулою: перша складова - розмір пенсії з обмеженням - 26 242,05 грн., друга складова - розмір пенсії за віком - 5 076,65 грн. та доплата за понаднормовий стаж (з 01 травня 2020 року - 786,24 грн., з 01 липня 2020 року - 821,76 грн., з 01 грудня 2020 року - 849,12 грн.); загальний розмір пенсії визначається по 2-х складових, крім того, враховується пенсія за особливі заслуги перед Україною.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 11 серпня 2020 року, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її 10 розмірами прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У відповідь на заяву позивача відповідач листом від 08 вересня 2020 року №20364-20921/А-02/8-2600/20 повідомив, що відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; загальний розмір пенсії позивача по 2- х складових становить 32 698,90 грн., пенсія за особливі заслуги перед Україною - 428,00 грн., розмір пенсії з надбавками - 33 126,90 грн., максимальний розмір пенсії відповідно до норм чинного законодавства складає 17 120,00 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на дату призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Пунктом «а» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники льотного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті.

Згідно із частиною третьою статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема, особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія. При цьому розмір пенсії, зокрема, для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №713, встановлено, що у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених, зокрема, (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказаним законом було внесено зміни до низки інших законів, зокрема до частини третьої статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до частини третьої статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з абзацами першим та другим пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, виплата пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Аналізуючи норми абзаців першого та другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», суд зазначає, що вказані норми стосуються виплат пенсії, призначеної до 01 жовтня 2011 року, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

Застереження у пункті 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII, що обмеження виплати максимального розміру пенсії застосовуються з 1 січня 2016 року, означає, що пенсії, які призначені до 1 січня 2016 року та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені. Проте, їх перерахунок має відбуватися у відповідності до правил, передбачених абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Наведені в пункті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» норми є спеціальними, оскільки їх дія розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями, зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом.

Судова колегія Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 24 червня 2020 року по справі №580/234/19 зазначила, що положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», а саме - усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.

При цьому, звертає на себе увагу факт, що норми пункту 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановлюють межі застосування норм інституту «обмеження максимального розміру пенсії» за колом осіб в момент набуття чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

З часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України, зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Норми статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» кореспондуються з положеннями частини третьої статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Такий висновок зробив Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 24 червня 2020 року у справі №580/234/19.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із матеріалів пенсійної справи, починаючи з 13 листопада 2014 року, внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний.

Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та частини третьої статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо виплати позивачу пенсії без обмеження її розміру.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача розрахувати та виплачувати складову пенсії льотного складу згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виходячи зі складових пенсії, згідно матеріалів пенсійної справи позивача - коефіцієнт страхового стажу - 0,8341 та середньомісячний заробіток для обчислення 29 273, 18 грн. з огляду на таке.

З наданої позивачем копії звернення до ГУ ПФУ в м. Києві від 11 серпня 2020 року вбачається, що позивач вважає неправомірним обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність та просить провести перерахунок та виплату пенсії з 01 березня 2017 року без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

В матеріалах справи відсутні будь-які інші докази звернення позивача з вимогою здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням коефіцієнту страхового стажу - 0,8341 та середньомісячного заробітку для обчислення - 29 273, 18 грн.

Частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші притиснення прав та свобод позивача.

Разом із тим, докази, які підтверджують твердження позивача, що відповідачем відмовлено здійсненні перерахунку складової пенсії за віком з урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,8341 та середньомісячного заробітку для обчислення пенсії 29 273,18 грн, в матеріалах справи відсутні.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача розрахувати та виплачувати складову пенсії льотного складу згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виходячи зі складових пенсії, згідно матеріалів пенсійної справи позивача - коефіцієнт страхового стажу - 0,8341 та середньомісячний заробіток для обчислення 29 273, 18 грн.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити розмір пенсії за віком як складову льотної пенсії з 2014 року, а недоплачений розмір у зв`язку із протиправним обмеженням відповідача з 01 січня 2016 року з нарахуванням компенсації статей 1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», суд зазначає, що вказані вимоги є похідними від первинних, а отже задоволенню не підлягають.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність його поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко