Справа № 610/3519/20
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 р.Справа № 610/3519/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 11.01.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Купін В.В., м. Балаклія, повний текст складено 14.01.21 року по справі № 610/3519/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру у Харківській області

третя особа Старший державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель Апрєлєв Євген В`ячеславович

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, в якому просив суд: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.12.2020 №512-ДК/0217По/08/01/-20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП і закрити провадження у справі.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 11 січня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи, а також невірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до помилкового прийняття рішення.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 20 листопада 2020 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Балаклійському, Барвінківському, Борівському та Ізюмському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Приходьком Андрієм Вікторовичем в місті Харкові було складено акт обстеження земельної ділянки №512-ДК/ЗАО/10/01/-20. Відповідно до Акту обстеження державним інспектором Приходьком А.В. проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться на території Шебелинської сільської ради поза межами населеного пункту села Шебелинка, поруч із земельною ділянкою, що має кадастровий номер :00:001:0059. Як підставу для проведення перевірки в акті наведено наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №512-ДК від 04.11.2020.

На підставі Наказу на перевірку та виходячи з Акту обстеження державним інспектором Приходьком А.В. було складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 20 листопада 2020 року №512-ДК/556/АП/09/01/-20. ОСОБА_2 в Акті перевірки зазначає, що на земельній ділянці розміщуються господарські будівлі і споруди (господарський двір) ТОВ «Агросет», а місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, є Харківська область, Балаклійський район, село Шебелинка, вулиця Центральна б. 57.

За результатами перевірки 20 листопада 2020 року інспектор ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення №512-ДК/0310П/07/01/-20, відповідно до якого встановлено, що «20 листопада 2020 року на земельній ділянці сільськогосподарського призначення, державної форми власності площею орієнтовно 1,5га, яка розташована поруч із земельною ділянкою кадастровий номер :00:001:0059. Вищезазначена земельна ділянка знаходиться за межами населених пунктів на території Шебелинської сільської ради Балаклійського району Харківської області. На вказаній земельній ділянці розміщуються господарські будівлі і споруди (господарський двір). Вищезазначена земельна ділянка по периметру огороджена парканом, вільного доступу не має та використовується ТОВ «Агросет» в особі керівника Бочарова Олександра Володимировича без відповідного рішення (розпорядження) органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо надання її у власність чи користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо цієї земельної ділянки, чим порушено вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст. 53-1 КУпАП.

На підставі Протоколу про адміністративне правопорушення старший державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель Апрєлєв Євген В`ячеславович склав Постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.12.2020 № 512- ДК/0217По/08/01/-20.

Не погодившись з діями відповідача та прийнятою постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив того, що факт самовільного зайняття земельної ділянки з боку позивача не знайшов свого підтвердження у рамках розгляду даної справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом «б» частини 1 статті 211 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно статті 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у самовільному зайнятті земельної ділянки, суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом. Винна особа усвідомлює відсутність у неї права на конкретну земельну ділянку, однак бажає її захопити.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель» визначено поняття самовільного зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутністю вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Таким чином, самовільному зайняттю земельних ділянок притаманні такі юридичні ознаки, як: - з об`єктивної сторони - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне заволодіння чи використання земельної ділянки; - відсутність при цьому відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її відчуження або надання у користування; - відсутність вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки; - такі дії є неправомірними, тобто їх правомірність не закріплена жодним нормативно-правовим актом України; - з суб`єктивної сторони - такі дії є винними.

З акту перевірки судом встановлено, що на момент обстеження зазначеної земельної ділянки, ТОВ "Агросет" в особі керівника Бочарова О.В. не було надано документів, які засвідчують право користування земельною ділянкою.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що жодної офіційної інформації, що проводиться обстеження земельної ділянки та перевірка її використання, так і про те, що ТОВ «Агросет» має надати документи, що підтверджують право користування зазначеною земельною ділянкою, до ТОВ «Агросет» не надходило.

Крім того, право власності ТОВ «Агросет» на будівлі та споруди, що розташовані на обстежуваній земельній ділянці, які були придбані за договором купівлі-продажу від 18.06.2007 визнано дійсним рішенням Господарського суду Харківської області від 03.10.2007 у справі №38/351-07, право власності на зазначені об`єкти зареєстровано Балаклійським бюро технічної інвентаризації 15.11.2007.

Також, судом встановлено, що ТОВ «Агросет» вживало заходів щодо отримання в оренду земельної ділянки щодо якої відбулася перевірка Так, було подано клопотання на ім`я начальника ГУ Держгеокадастру у Харківській області Оберемка Є.А. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки від 23.06.2017, у відповідь на яке було надано відповідь від 08.08.2017 про неможливість надати такий дозвіл у зв`язку із відсутністю містобудівної документації.

Крім того, ТОВ «Агросет» постійно сплачує до місцевого бюджету в якості компенсації за недоотримані внаслідок використання земельної ділянки кошти.

Таким чином, враховуючи той факт, що ТОВ «Агросет» перебуває на сьогоднішній день в процедурі отримання зазначеної земельної ділянки в користування відповідно до договору оренди, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що обстежувану земельну ділянку неможливо вважати самовільно зайнятою.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок. Не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого правопорушення, а також час та місце його вчинення та наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП.

Отже, представником відповідача не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.53-1 КУпАП, а саме об`єктивної та суб`єктивної сторони.

Крім того, окремою підставою скасування оскарженої постанови є порушення відповідачем права особи на захист, та права на безпосередню її участь у розгляді адміністративної справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Даної норми відповідачем дотримано не було, осільки про час розгляду справи, де було прийнято оскаржувану постанову, позивача було повідомлено на годину пізніше часу самого розгляду.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі системного аналізу законодавчих положень, враховуючи, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем, як керівником ТОВ «Агросет», правопорушення передбаченого статтею 53-1 КУпАП, не доведено дотримання вимог статей 245 та 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності у діях позивача, як керівника ТОВ «Агросет», події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП, скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 11.01.2021 року по справі № 610/3519/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 09.03.2021 року