Справа № 160/16431/20
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-
1. 08.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 15.06.2020 № UA110130/2020/000086/1.
2. У позові заявлено клопотання про присудження на користь позивача судових витрат у розмірі 9102 грн, у тому числі 2102 грн судовий збір, 7000 грн витрати на професійну правничу допомогу.
3. Ухвалою суду від 14.12.2020 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для надання заяв по суті спору, витребувано докази.
4. 06.01.2021 відповідачем надано відзив з витребуваними доказами.
5. 15.01.2021 представником позивача надано відповідь на відзив.
6. Під час декларування товарів ТОВ «Омега» обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 МК України, зокрема, зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу, рахунок-фактуру (інвойс), пакувальний лист, коносамент, міжнародну автомобільну накладну, та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації.
7. Однак, Митницею за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів не було визнано заявлену Декларантом митну вартість товарів, зазначено про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та вказані розбіжності, що слугували підставою для невизнання митної вартості товарів та коригування: у інвойсах відсутні дані щодо вартості навантаження товарів, не надано документу, що підтверджує оплату транспортних витрат, не надано до митного оформлення договір безпосереднього перевізника.
9. В оскаржуваному рішенні Митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої Декларантом митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та згідно яких скориговано митну вартість товарів, у зв`язку з чим позивач вважає, що рішення є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
10. Митницею не вказано, яким чином відсутність у специфікації № 15 від 11.06.2020 інформації щодо сорту товару може вплинути на визначення числових значень митної вартості товарів. Інвойс від 11.06.2020 № 258118 містить більш детальні описи товару, кількість, асортимент, ціну загальну вартість та умови поставки, а тому відміна в інвойсах від опису в специфікаціях не є розбіжністю.
11. Щодо зауважень Митниці на відсутність у комерційному рахунку від 11.06.2020 № 258118 посилань на основний документ, позивач зазначив, що інвойс містить посилання на контракт, у зв`язку із чим розбіжність також відсутня.
12. Наявність чи відсутність у рахунку фактурі певних відмінностей (реквізитів), зокрема, посилання на контракт чи його специфікацію не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі дані, що підтверджено правовими висновками Верховного Суду у постановах від 18.07.2019 у справі № 821/829/18, від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17.
13. Щодо доводів Митниці про відсутність підтвердження транспортних витрат, позивач зазначив, що базис поставки покладає зобов`язання по завантаженню на продавця, а покупець не несе такі витрати.
14. Витрати на транспортування можуть підтверджуватись будь-якими доказами, які містять відомості, що дозволяють визначити розмір транспортних витрат та ідентифікувати їх з конкретним вантажем.
15. З урахуванням вищевикладеного, надані до митного оформлення документи, повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, які б не дозволяли митному органу провести обчислення митної вартості за основним методом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
16. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначивши, що при аналізі поданих до митного оформлення документів інспектором було виявлено, що Декларант заявив неповні відомості стосовно товару авокадо свіже врожаю 2020 року, країна виробництва Перу, та манго свіжі врожаю 2020 року, країна виробництва Кот д`Івуар.
17. На підтвердження заявленої митної вартості подаються, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
18. Декларантом заявлено до митного контролю умови поставки FCA Барендрехт, а згідно пункту 2.1 контракту передбачено умови поставки FCA Ріддеркерк.
19. Ця обставина свідчить про розбіжності між заявленими відомостями і поданими документами.
20. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є зокрема банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
21. Відповідно до специфікації від 11.06.2020 №15 зазначені умови оплата - 100% після отримання вантажу. Виходячи з комерційних умов поставки перехід права власності на товар здійснено у місті Барендрехт. Проте банківські платіжні документи до митного оформлення не надано.
22. Обов`язок підтвердження достовірності і об`єктивності заявлених даних покладається на декларанта, а не на інспектора. На момент митного оформлення в інспектора відсутня можливість перевірки заявленої митної вартості. МК України передбачає подання підтверджуючих документів на оплату товару.
23. В разі заявлення декларантом неповних або недостовірних відомостей, інспектор має право витребувати додаткові документи у декларанта.
24. Листом № 15/06 від 15.06.2020 декларантом ТОВ «Гіперіон Д» підтверджено факт проведення консультацій та надіслано інформацію щодо неможливості в поданні додаткових документів протягом встановленого законодавством терміну. Отже, на момент митного оформлення декларант не вважав за необхідність здійснити покладені на нього обов`язки згідно норм МК України.
25. Товар було оформлено і випущено у вільний обіг згідно із частиною сьомою статті 55 МК України під гарантійні зобов`язання, термін дії таких зобов`язань закінчився 15.09.2020.
26. Протягом даного часу Декларант має право подавати додаткові документи, відомості, пояснення до митного органу. В даному випадку додаткових заяв і документів не надходило.
27. З посиланням на правові висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 20.03.2020 у справі № 480/3807/18, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
28. 14.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «омега» (покупець, Україна) та «Харс & Хагербаер БВ» (продавець, Нідерланди), укладено контракт, відповідно до якого (а.с.40-47, 120-127):
- пункт 1.1: продавець продає, а покупець купує свіжі фрукти і овочі (товари), згідно з асортиментом і за цінами, визначеними в наступних специфікаціях до контракту;
- пункт 1.3: найменування та кількість кожної окремої партії товару визначається на підставі інвойсу, виставленого продавцем покупцеві на кожну окрему партію товару;
- пункт 2.1: ціна товарів вказується в євро і включає в себе вартість товарів, упаковки, тари, маркування, товаросупровідних документів, зазначених в пункті 4.7 цього контракту, навантаження на транспортний засіб, доставки до вказаного місця призначення згідно Інкотермс 2010, а також витрати по митному оформленню товарів в країні продавця;
- пункт 2.2: ціна на товар розуміються на умовах FСА Ріддеркерк, Нідерланди та / або DAP Київ, Україна та / або DAP Дніпро, Україна відповідно до умов Інкотермс 2010, якщо інше не обумовлено в специфікаціях та інвойсах;
- пункт 4.2: товар за цим контрактом повинен бути поставлений на умовах FСА Ріддеркерк, Нідерланди та / або DAP Київ, Україна та / або DAP Дніпро, Україна, якщо інше не обумовлено в специфікації і / або інвойсі, відповідно до умов Інкотермс 2010.
- манго свіже, врожай 2020, країна походження Кот д`Івуар, кількість нетто 1920 кг, 480 ящиків, ціна 5,50 євро/ящик, на загальну суму 2640 євро;
- авокадо свіже, врожай 2020, країна походження Перу, кількість нетто 960 кг, 240 ящиків, ціна 6,50 євро/ящик, на загальну суму 1560 євро.
30. Продавцем складено:
31. Між ТОВ «Омега» (клієнт) та ДП «ФМ Ложистик Дніпро» (експедитор) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 073ТК7 від 15.09.2017 (а.с.65-73).
32. ТОВ «Омега» оформлено заявку від 10.06.2020 № FML-74/2020 експедитору ДП «ФМ Ложистик Дніпро», якою замовлено послугу «міжнародне перевезення та експедирування рефрижераторним автотранспортом по маршруту: Барендрехт, Нідерланди - м. Дніпро, Україна; вантажовідправник Харс & Хагербаер БВ, адреса завантаження Нідерланди, Барендрехт, вантажоодержувач ТОВ «Омега» (а.с.74-75, 112).
33. Для автомобільного перевезення на підставі заявки від 10.06.2020 № FML-74/2020 оформлено міжнародну транспортну накладну Q/2020/32038939 від 11.06.2020: графа 4: місце та дата навантаження: Барендрехт, Нідерланди 11.06.2020; графа 21: складено Барендрехт 11.06.2020 (а.с.77, 106).
35. 15.06.2020 ТОВ «Гіперіон Д», діючий в інтересах одержувача та особи, відповідальної за фінансове врегулювання ТОВ «Омега», подав Дніпровській митниці Держмитслужби митну декларацію № UA110130/2020/016052 з метою здійснення митного оформлення товарів 1-4, у тому числі (а.с.99-102):
- товар 2: їстівні плоди, Авокадо свіже, (лат. «Persea americana») (без первинної упаковки) врожаю 2020 року, вага нетто 4800 кг / 480 ящ., призначені для споживання людиною у їжу, не містить ГМО, країна виробництва Перу; вага брутто 5196 кг, нетто 4800 кг, ціна товару 5520, код МВВ 1;
- товар 4: їстівні плоди, Манго свіжі, ботанічна назва «Mangifera indica» (без первинної упаковки) врожаю 2020 року, вага нетто 1920 кг / 480 картон. короб., країна виробництва Кот д-Івуар; вага брутто 2124 кг, нетто 1920 кг, ціна товару 2640, код МВВ 1.
- графа 20 умови поставки: FCA, NL, м. Барендрехт.
37. Згідно графи 44 МД декларантом надані:
- 0271*: пакув.лист від 11.06.2020;
- 0380*: 258118 від 11.06.2020;
- 0730*: Q/2020/32038939 від 11.06.2020 (міжнародна транспортна накладна);
- 0862*: EC NL / PCNU 194279642 від 11.06.2020 (фітосанітарний сертифікат);
- 0852*: б/н від 11.06.2020;
- 0861*: S104756591 від 11.06.2020;
- 3004*: 5651 від 15.06.2020 (рахунок на оплату ТЕП);
- 3007*: заявка на транспортування FML-74/2020 від 10.06.2020;
- m4100*:/141 від 17.04.2019 (контракт);
- 4103*: 15 від 11.06.2020;
- m4207*: 307/2 від 18.03.2012 (договір доручення на декларування);
- m4301*: 073ТК7 від 15.09.2017 (договір про надання ТЕП);
- 5141*: декларація виробника від 11.06.2020;
- 5509*: 5557536 від 15.06.2020;
- 9610*: 20NLKBAPZ1AJNYWD51 від 11.06.2020 (митна декларація ЄС).
38. 15.06.2020 Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA110130/2020/000086/1 за МД № UA110130/2020/016052 від 15.06.2020, яким встановлено (а.с.27-29):
39. В обґрунтування коригування митної вартості в графі 33 Митницею, зокрема, зазначено:
- за результатами формато-логічного контролю за ЕМД від 15.06.2020 № UA 110130/2020/016052 автоматизованою системою аналізу згенеровано обов`язкові форми контролю: 105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів. Підпунктом 3 пункту 1 статті 266 МК України декларанта зобов`язано надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;
- поставка товару здійснюється згідно контракту № F/141 від 17.04.2019. Відповідно до пункту 1.2 контракту від 17.04.2019 № F/141 товар поставляється у відповідності та на умовах, вказаних у специфікації або додатку. У наданому до митного оформлення комерційному рахунку від 11.06.2019 № 258118 відсутнє посилання на основний документ, відповідно до якого сформована оцінювана партія товару - додаткова угода № 15 від 11.06.2020. У зазначеній додатковій угоді не визначено сортність оцінюваних товарів, опис відрізняється від опису зазначеного у рахунку;
- документами, які підтверджують митну вартість товарів, є зокрема банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Відповідно до специфікації від 11.06.2020 № 15 умови оплати 100% після отримання вантажу. Виходячи з комерційних умов поставки FСА перехід права власності на товар здійснено у місті Барендрехт. Проте банківські платіжні документи до митного оформлення не надано;
- відповідно до вимог пункту 8 статті 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації;
- відповідно до графи 31 ЕМД від 15.06.2020 UA 110130/2020/016052 вказано наступний опис: Авокадо свіже, (лат. «Persea americana») (без первинної упаковки), Манго свіжі, ботанічна назва «Mangifera indica» (без первинної упаковки), проте відповідно до інвойсу від 11.06.2020 № 258118 вказано наступний опис «Авокадо Перу Хасс 10 kg 32», « Манго Кот д`Івуар Кент 10 Апекс 240 »;
- окрім того, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- документи, що підтверджують оплату транспортних витрат до митного оформлення не надано;
- листом № 15/06 від 15.06.2020 декларантом ТОВ «Гіперіон Д» підтверджено факт проведення консультацій та надіслано інформацію щодо неможливості в поданні додаткових документів протягом встановленого законодавством терміну;
- у органу доходів і зборів відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2а та 2б. При визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2а та 2б згідно статей 59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (статті 62, 63 МК України) неможливо застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню;
- до товару застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-ґ, резервний метод, та прийнято відповідне рішення про коригування митної вартості товару;
- визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості відповідно до рівня вартості подібних/аналогічних товарів, оформлених за резервним методом:
-- для товару 4: за ЕМД від 18.05.2020 № UA100380/2020/708236 - 2,454 євро/кг.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
42. Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
43. Перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МК України (стаття 337 МК України).
44. Згідно з частиною 1 статті 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
45. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).
46. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (стаття 51 МК України).
47. Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
48. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
49. Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
50. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є (частина друга статті 53 МК України):
- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
51. Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
52. Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
53. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
54. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).
55. Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
56. Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
57. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.
58. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами (стаття 57 МК України):
- основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
- другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
59. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
60. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.
61. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
62. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 МК України, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 МК України.
63. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України.
64. Відповідно до статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
- немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
- щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
- жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
- покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
65. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
66. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.
67. Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
68. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
69. Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів.
70. Відповідно до статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
71. Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
72. Згідно з статтею 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
73. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів.
74. Згідно із міжнародних правил інтерпретації торгових визначень у сфері зовнішньої торгівлі Інкотермс, в редакції 2010 року, визначено умови поставки товару FCA (франко-перевізник) означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованому покупцем, в своїх приміщеннях або в іншому обумовленому пункті. Пунктом А2 визначено, якщо буде потрібно, продавець зобов`язаний отримати, за свій рахунок і на свій ризик, експортну ліцензію або інше офіційне дозвіл і виконати всі митні формальності, необхідні для вивезення товару. Згідно пункту А4 правил, продавець зобов`язаний передати перевізнику або іншій особі, номінованому покупцем, товар в узгодженому пункті (якщо такий є) в пойменованому місці поставки в узгоджену дату або в узгоджений період. Поставка вважається здійсненою: а) якщо пойменований пункт знаходиться в приміщеннях продавця, - коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий покупцем.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
75. Оскаржуване рішення прийнято у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої Декларантом.
76. Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
77. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
78. Згідно з частиною шостою статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
79. В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
80. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення Декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
81. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
82. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
83. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
84. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
85. Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих Декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
86. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
87. Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із того, що для митного оформлення Декларантом подані документи для випуску у вільний обіг (ІМ 40) товари 1-4, митна вартість визначена за ціною контракту. Митницею скориговано митну вартість товару 2 та товару 4, застосувавши резервний метод визначення митної вартості.
88. Митницею обґрунтовується сумнів у достовірності та належному підтвердженні митної вартості зокрема тим, що у додатковій угоді № 15 від 11.06.2020 не визначено сортність оцінюваних товарів, опис відрізняється від опису зазначеного у рахунку, у графі 31 митної декларації та інвойсі опис товару також є відмінним.
89. Матеріалами справи підтверджено, що товарами 2 та 4 у митній декларації є авокадо свіже та манго свіже, Декларантом при цьому зазначено латинську назву (для авокадо) та ботанічну назву (для манго).
90. Однак вказані назви відповідають опису наведеному у фітосанітарному сертифікаті для реекспорту від 11.06.2020, виданому для вивезення товару на підставі угоди між продавцем та покупцем повноважною установою у м. Барендрехт, Нідерланди; який у свою чергу відповідає фітосанітарним сертифікатам: № 744678 від 09.05.2020, виданому у Перу, та від 04.06.2020 № М 1179/19-20, виданому у Кот д`Івуар (а.с.52-53, 56, 58).
91. Опис товару «свіже манго» та «свіжий авокадо» наведено у сертифікаті якості № 258118 від 11.06.2020, виданому продавцем покупцю (а.с.62).
92. У рахунку фактурі продавцем додатково вказано сорт манго - Кент, сорт авокадо - Хасс.
93. Таким чином, опис, наведений Декларантом відповідає фактично поставленому товару та наданим супровідним документам, сукупність наданих Митниці документів дозволяла підтвердити відповідність товару таким документам, у тому числі шляхом проведення огляду товару.
94. Надаючи оцінку доводам Митниці щодо відсутності у рахунку від 11.06.2019 № 258118 посилання на основний документ, відповідно до якого сформована оцінювана партія товару, а саме, додаткову угоду № 15 від 11.06.2020, суд зазначає, що вказаний рахунок сформований на підставі замовлення від 11.06.2020, з урахуванням наявності інших документів, наданих до митної декларації, зокрема пакувального листа за тією ж номенклатурою, вагою кожного виду товару, ціною та загальною вартістю, вказаний довід відповідача не є достатнім, для невизнання заявленої митної вартості.
95. Щодо відсутності підтвердження Декларантом проведення оплати за товар шляхом надання банківських документів, суд зазначає, що специфікацією від 11.06.2020 № 15 передбачені умови оплати - 100% після отримання вантажу, при цьому не встановлено строк у який має проводитись оплата. У розглянутому випадку, за наявності всіх підтверджуючих документів, які не мають суперечностей та розбіжностей щодо ціни та вартості товарів, строки оплати не впливають на визначення числових складових митної вартості.
97. Отже, доводи Митниці щодо невключення витрат на транспортування до митної вартості товарів 2 та 4 є помилковими, крім того, витрати на транспортування стосуються усієї партії товару, проте незгоду із митною вартістю Митниця заявила тільки щодо двох товарів з чотирьох.
98. Таким чином, відповідно до частини другої статті 53 МК України Декларантом подані транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
99. З аналізу матеріалів справи судом встановлено, що Декларант подав усі наявні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, а недоліки на які посилається Митниця не перешкоджали визначенню митної вартості товарів.
100. Декларантом включено до митної вартості товарів усі необхідні складові, визначено їх числові значення, підтверджено та обґрунтовано документально складові митної вартості товарів - ціну, що підлягала сплаті за товар, та транспортні витрати, а також спростовано обставини, які унеможливлюють, на думку контролюючого органу, застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
101. Митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
102. Відтак, підстави для незастосування першого методу визначення митної вартості судом не встановлені, наявність підстав для коригування митної вартості товару та відмови в прийнятті митних декларацій відповідачем не доведена.
щодо витрат на професійну правничу допомогу
105. Відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги № 32 від 01.10.2020 ТОВ «Омега» має сплатити на користь Адвокатського об`єднання «АМЛ» гонорар розмірі 7000 грн, позивач просив покласти вказані витрати на відповідача.
заперечення відповідача
106. Відповідач проти покладення на нього витрат на професійну правничу допомогу заперечив, зазначивши, що в переліку додатків до позову позивачем надано лише договір про надання правничої допомоги №32 від 01.12.2020 року та додаткову угоду №1 до такого договору.
107. До позову не додано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а також відомостей щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт тощо.
108. Враховуючи не надання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також відсутність у наданому до суду акті виконаних робіт витрат часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) унеможливлює перевірку співмірності розміру витрат на оплату послуг адвокату.
109. Надані позивачем вищезазначені документи не містять жодних обрахунків витрат понесених на правничу допомогу. Також відсутні відомості стосовно оплати 7000 грн, які заявлені як гонорар адвоката.
110. У зв`язку з ненадходженням до Митниці вищезазначених документів та інформації неможливо оцінити співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката у відповідності до частини п`ятої статті 134 КАС України.
111. Вважаємо, що встановлені адвокатом тарифи є значно завищеними, розмір витрат не є співмірним зі складністю справи.
висновки суду
112. 01.12.2020 між ТОВ «Омега» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «АМЛ» укладено договір про надання правничої допомоги № 32, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає зобов`язання здійснити оскарження в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби від 15.06.2020 № UA110130/2020/000086/1 (а.с.82-84).
113. Згідно із пунктом 3.1 договору вартість послуг за юридичне супроводження процесу оскарження в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби від 15.06.2020 № UA110130/2020/000086/1 в кожній інстанції передбачається у додаткових угодах.
114. Пунктом 1 додаткової угоди № 1 від 01.12.2020 до договору про надання правничої допомоги № 32 від 01.12.2020 сторони погодили, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає зобов`язання здійснити оскарження в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби 15.06.2020 № UA110130/2020/000086/1 в суді першої інстанції (а.с.85).
115. Згідно із пунктом 2 вищевказаної додаткової угоди № 1 від 01.12.2020 гонорар є фіксованим і включає в себе повне юридичне супроводження процесу оскарження в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби від 15.06.2020 № UA110130/2020/000086/1 в суді першої інстанції та складає 7000 грн.
116. ТОВ «Омега» 01.12.2020 відповідно до договору про надання правничої допомоги від 01.12.2020 № 32, укладеного між ТОВ «Омега» та АО «АЛМ», видано довіреність № 18 адвокату Адвокатського об`єднання «АЛМ» Присяжнюк Людмилі Петрівні на представництво інтересів товариства, строком дії до 31.21.2021 (а.с.86).
117. З матеріалів справи вбачається, що від імені позивача ТОВ «Омега» позовна заява з додатками підписана та подана до суду адвокатом Л.П. Присяжнюк, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДП № 3940, адвокатом надано відзив на позов.
118. Пунктом 1 частини третьої статті 134 КС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
119. Таким чином, процесуальний закон визначає, що при розподілі судових витрат такі витрати можуть бути фактично сплаченими чи такі витрати підлягають сплаті у майбутньому.
120. Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
121. Наданим договором про надання правничої допомоги гонорар встановлено у фіксованому розмірі. Інших доказів позивачем не надано.
122. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
123. Розглянута справа є нескладною, однак, навіть у справах незначної складності особа не може бути обмежена у можливості звернутися за правовою допомогою, у тому числі розраховуючи на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.
124. Разом з тим, вона не може розраховувати, що сума витрачених коштів буде їй відшкодована судом у повному обсязі без урахування вищевказаних обставин.
125. Суд зазначає, що у розглянутому випадку не можна вважати, що при встановленні фіксованого гонорару у розмірі 7000 грн була врахована складність справи та її істотні обставини.
126. Таким чином, розмір гонорару адвоката, що підлягає сплаті згідно договору не є співмірним із складністю справи, витратами адвоката на участь при представництві інтересів позивача, та вартість такої допомоги на думку суду є необґрунтованою та явно завищеною.
127. Статтею 139 КАС визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
128. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
129. Отже, якщо суд встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, він має право не розподіляти витрати на професійну правничу допомогу повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
130. Суд вважає із врахуванням складності цієї справи, її істотних обставин, ціни позову, наданого адвокатом обсягу правової допомоги, а також порядку у якому розглянута справа, співмірними витрати на професійну правничу допомогу у цій справі у розмірі 3000 грн.
131. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
133. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 15.06.2020 № UA110130/2020/000086/1, прийняте Дніпровською митницею Держмитслужби.
134. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрату на сплату судового збору у розмірі 2102 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн, разом 5102 грн.
135. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба