Справа № 855/16/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/16/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом до Центральної виборчої комісії, в якому просив:

- скасувати Постанову № 87 «Про відмову в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 , висунутого в порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року» від 01 березня 2021 року.

- зобов`язати Центральну виборчу комісію зареєструвати ОСОБА_1 кандидатом в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05 березня 2021 року на 09:30 год.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до пункту 7.5 Документа Копенгагенської наради НБСЄ процедури реєстрації кандидатів не повинні бути дискримінаційними. А відтак підстави для відмови у реєстрації мають бути засновані на об' єктивних критеріях та чітко визначені у законі.

За висновком Венеціанської комісії, висловленим у доповіді від 04 квітня 2011 року, правова визначеність є елементом верховенства права та є істотно важливою для питання довіри до судової системи. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону легко доступним, закон має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

Як вказав Європейський Суд у рішенні по справі «Ольссон проти Швеції», норма національного закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки. Згідно з усталеною практикою Європейського суду поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб.

Наведене вимагає від судових та інших державних органів країни дотримання принципу правової визначеності.

Так, ані Законом України «Про вибори народних депутатів України», ані Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», по-перше, не заборонено внесення готівкових коштів через касу банку за іншу особу, по-друге, чітко встановлено розподіл функцій ініціатора та платника коштів, а також випадки, коли переказ і платник є неналежними. В даному випадку жодна з норм не характеризує платіж однієї фізичної особи за іншу як неналежний в розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

З аналізу аналіз статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України» та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», можна стверджувати, що кандидат у народні депутати України може бути ініціатором внесення платежу (грошової застави), але не бути його безпосереднім платником в силу видання доручення третій особі виконати функції платника.

Крім того, стаття 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлює, що накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Статтею 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Декларації після їх підписання та належного оформлення вносяться до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який має публічну частину, доступ до якої є також публічним, де можна перевірити наявність електронного підпису особи, яка подала декларацію.

Таким чином, електронний підпис є єдиним належним видом підпису, який проставляється на декларації.

Позивачем подано паперову копію декларації, яка має мій цифровий підпис на останній сторінці декларації, що підтверджено на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Центральна виборча комісія звернула увагу на необхідність наявності додатково власноручного підпису. Однак, Роз`яснення № 4 або Закон такої вимоги не містить, отже вимога додаткового оформлення документів, що подаються для реєстрації, є надмірною та такою, що не ґрунтується на вимогах закону.

Відтак, дії ЦВК щодо прийняття постанови «Про відмову в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 , висунутого в порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року» є протиправними.

На спростування правомірності вимог та доводів позивача Центральною виборчою комісією подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач позовних вимог не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечать положенням законодавства України, отже такими, що не підлягають задоволенню.

Так, відповідачем вказано, що у документі про внесення грошової застави платником повинно бути зазначено кандидата в народні депутати України в разі, якщо він балотується у порядку самовисування.

Натомість згідно з доданою до заяви про самовисування ОСОБА_1 квитанцією АТ КБ "ПриватБанк" від 24 лютого 2021 року на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії кошти в розмірі 60 000 грн з призначенням платежу "грошова застава кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 " внесено ОСОБА_2 .

Крім того, за змістом пункту 2 Роз`яснення щодо застосування деяких положень Закону України "Про вибори народних депутатів України" стосовно декларування майнового стану, доходів, витрат і зобов`язань фінансового характеру під час реєстрації кандидатів у народні депутати України на проміжних виборах народних депутатів України, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 16 січня 2020 року № 4, на проміжних виборах народних депутатів України декларація кандидата в народні депутати України подається до Центральної виборчої комісії для реєстрації особи кандидатом у народні депутати України, зокрема, на паперових носіях, яка має бути засвідчена підписом кандидата в народні депутати України шляхом проставлення його на останній сторінці декларації.

Однак, в порушення вказаних норм позивачем не було підписано паперову декларацію.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з доводами учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегією суддів встановлено наступне.

27 листопада 2020 року Центральна виборча комісія постановою № 522 призначила проміжні вибори народного депутата України в одномандатному виборчому окрузі № 87 (Івано-Франківська область) на неділю, 28 березня 2021 року.

25 лютого 2021 року ОСОБА_1 особисто було пред`явлено паспорт та подано повний пакет документів відповідно положень статей 107 та частин 2 і 3 статті 55 Закону, а саме:

1. Заява про самовисування кандидатом у народні депутати України - кількість аркушів 1;

2. Автобіографія кандидата у народні депутати України - на паперовому носії 1 арк., та в електронному вигляді - диск;

3. Декларація особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кандидата у народні депутати України - на паперовому носії 4 арк., та в електронному вигляді - диск;

4. Заява про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини кандидата у народні депутати України - 1 арк.;

5. Документ про внесення грошової застави - 2 арк.;

6. Фотографії кандидата (4 фотографії) - на паперовому носії - 4 фото, та в електронному вигляді - диск;

7. Ксерокопія лицьового та зворотного боків паспорта громадянина України у вигляді картки кандидата у народні депутати України - 2 арк.;

8. Передвиборна програма кандидата у народні депутати України - на паперовому носії - 3 арк. в електронному вигляді - диск.

Подання документів засвідчено довідкою, виданою ОСОБА_1 25 лютого 2021 року о 17 годині 30 хвилин (копія міститься в матеріалах справи).

01 березня 2021 року Центральна виборча комісія прийняла Постанову № 87 «Про відмову в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 , висунутого в порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року».

Підставою для прийняття вказаної постанови слугувало те, що згідно доданої до заяви про самовисування ОСОБА_1 квитанцією А Т КБ "ПриватБанк" від 24 лютого 2021 року на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії кошти в розмірі 60 000 грн з призначенням платежу "грошова застава кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 " внесено ОСОБА_2 . Однак, з огляду на правове регулювання даних правовідносин вказану квитанцію не можна вважати документом про внесення грошової застави відповідно до статті 56 Закону. Таким чином, визначеного п.4 ч.2 статті 55 Закону документа про внесення грошової застави згідно статті 56 Закону, необхідного для реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 , до Комісії не подано.

Крім того, всупереч вимогам законодавства подану на паперових носіях декларацію не засвідчено підписом ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з Постановою № 87 «Про відмову в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 , висунутого в порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року» від 01 березня 2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.2 статті 76 Конституції України народним депутатом України може бути обрано громадянина України, який на день виборів досяг двадцяти одного року, має право голосу і проживає в Україні протягом останніх п`яти років.

Згідно ч.3 статті 77 Конституції України, порядок проведення виборів народних депутатів України встановлюється законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Центральну виборчу комісію" (далі - Закон) Центральна виборча комісія є колегіальним державним органом, наділеним повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів та референдумів у порядку та в межах, установлених законами України. Комісія здійснює контроль за діяльністю та консультативно-методичне забезпечення виборчих комісій, які утворюються для організації підготовки та проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад, сільських, селищних, міських голів та комісій з місцевих референдумів.

Статтею 2 Закону № 1932-IV встановлено, що Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад виборчого процесу, реалізацію виборчих прав громадян України та права на участь у референдумі, однакове застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України. Комісія будує свою діяльність на принципах верховенства права, законності, незалежності, об`єктивності, компетентності, професійності, колегіальності розгляду і вирішення питань, обґрунтованості прийнятих рішень, відкритості і публічності.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 1932-IV Комісія та її члени зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим та іншими законами України.

Тобто, саме на ЦВК покладено обов`язок неухильного забезпечення реалізації виборчих прав громадян України, а діяльність комісії направлена на дотримання конституційних та законодавчих засад виборчого процесу.

Загальними повноваженнями ЦВК є здійснення контролю за додержанням вимог законодавства України про вибори і референдуми та забезпечення однакового застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України.

За змістом ч.1, 3 статті 3 Закону України «Про вибори народних депутатів України» вибори депутатів є рівними: громадяни України беруть участь у виборах депутатів на рівних засадах.

Усі кандидати у народні депутати України (далі - кандидати у депутати) мають рівні права і можливості брати участь у виборчому процесі.

В свою чергу, статтею 9 Закону передбачено, що депутатом може бути обраний громадянин України, який на день виборів досяг двадцяти одного року, має право голосу і проживає в Україні протягом останніх п`яти років.

За змістом статті 10 Закону право висування кандидатів у депутати належить громадянам України, які мають право голосу. Це право реалізується ними через партії або шляхом самовисування відповідно до цього Закону.

Отже, право бути обраним народним депутатом України гарантоване Державою, а гарантія закріплена Основним законом України.

Наведене право особи може бути обмеженим, якщо це передбачено законом та якщо обмеження є розумними та співрозмірними цілям та завданням закону, як це випливає зі змісту параграфу 24 Документу Копенгагенської наради Конференції щодо людського виміру НБСЄ (29 червня 1990 року).

Згідно підпункту 2 пункту 2 розділу ХХХХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Виборчого кодексу України положення Закону України «Про вибори народних депутатів України» (далі - Закон) щодо організації підготовки та проведення проміжних виборів народних депутатів України є чинними до наступних чергових або позачергових виборів народних депутатів України.

Відповідно до ч.1 статті 59 Закону № 4061-VI кандидати у депутати в одномандатних округах реєструються ЦВК за умови подання їй документів, передбачених статтею 55 цього Закону.

Так, згідно ч.2-4 статті 55 Закону Центральна виборча комісія реєструє кандидата у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, за умови пред`явлення ним особисто одного із документів, передбачених пунктами 1 або 2 частини третьої статті 2 цього Закону, та отримання нею таких документів:

1) заяви про самовисування, датованої днем подання документів для реєстрації його кандидатом у депутати до Центральної виборчої комісії, із зобов`язанням у разі обрання депутатом припинити діяльність чи скласти представницький мандат, які відповідно до Конституції України та законів України несумісні з мандатом народного депутата України, та згоду на оприлюднення біографічних відомостей у зв`язку з участю у виборах, а також із зобов`язанням у разі обрання депутатом протягом місяця після офіційного оприлюднення результатів виборів передати в управління іншій особі належні йому підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом (або зазначенням, що таких немає);

2) автобіографії кандидата в депутати, на паперовому носії та в електронному вигляді, що обов`язково повинна містити: прізвище, власне ім`я (всі власні імена) та по батькові (за наявності), число, місяць, рік і місце народження, громадянство із зазначенням часу проживання на території України, відомості про освіту, трудову діяльність, посаду (заняття), місце роботи, громадську роботу (у тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім`ї, адресу місця проживання, контактний номер телефону, відомості про наявність чи відсутність судимості;

3) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кандидата у депутати відповідно до статті 57 цього Закону;

3-1) заяви про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання;

4) документа про внесення грошової застави відповідно до статті 56 цього Закону;

5) 4 фотографії кандидата розміром 4х6 сантиметрів на паперових носіях та в електронному вигляді;

6) ксерокопії першої та другої сторінок паспорта громадянина України кандидата.

Разом з документами, передбаченими частиною першою або частиною другою цієї статті до Центральної виборчої комісії подається в електронному вигляді передвиборна програма кандидата у депутати в одномандатному окрузі, викладена державною мовою, яка оприлюднюється на офіційному веб-сайті Центральної виборчої комісії.

Центральна виборча комісія видає особі, яка подала документи, зазначені у частині першій або частині другій цієї статті, довідку про їх прийняття. Довідка має містити перелік прийнятих документів, число, місяць і рік, а також час їх прийняття, посаду і прізвище особи, яка прийняла документи.

За змістом пункту 4 Роз`яснення щодо застосування деяких положень Закону України «Про вибори народних депутатів України» під час реєстрації кандидатів у народні депутати України на проміжних виборах народних депутатів України, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 16 січня 2020 року № 3, Центральна виборча комісія реєструє кандидата в народні депутати України, який балотується в одномандатному виборчому окрузі в порядку самовисування, за умови пред`явлення ним особисто документа, який підтверджує особу та громадянство України, а саме паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України (для осіб, недавно прийнятих до громадянства України), та за умови отримання документів, визначених у вказаній нормі Закону.

Частиною 2 статті 56 Закону передбачено, що кандидат у народні депутати України, який балотується в одномандатному виборчому окрузі в порядку самовисування, після початку виборчого процесу та до подання документів Центральній виборчій комісії для реєстрації вносить на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії грошову заставу в розмірі десяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір грошової застави кандидата в народні депутати України на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року становить 60 000 гривень.

Таким чином, внесення у встановленому Законом № 1932-IV розмірі та порядку грошової застави є однією з умов реєстрації особи кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі.

Відповідно до ч.3 статті 56 Закону № 4061-VI, у разі прийняття ЦВК рішення про відмову в реєстрації кандидата у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, внесена грошова застава повертається у п`ятиденний строк після прийняття відповідного рішення на визначений відповідним кандидатом у депутати рахунок.

Частиною 6 зазначеної статті встановлено, що грошова застава, внесена кандидатом у депутати, який балотувався в одномандатному окрузі в порядку самовисування, повертається у разі, якщо за підсумками виборів кандидат визнаний обраним в одномандатному окрузі, у восьмиденний строк з дня офіційного оприлюднення результатів виборів депутатів на рахунок, вказаний у заяві, поданій до ЦВК обраним народним депутатом.

З системного аналізу статті 56 Закону № 4061-VI вбачається, що документ про внесення грошової застави має відображати: здійснення оплати грошової застави саме кандидатом, який балотується в одномандатному виборчому окрузі та подає документи для реєстрації; здійснення оплати кандидатом до подання документів до Комісії для реєстрації; здійснення оплати на спеціальний рахунок ЦВК, відкритий для зарахування грошової застави; внесення грошових коштів в розмірі десяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Крім того, згідно пункту 6 Роз`яснення за змістом ч.2 статті 56 Закону, якою регламентовано порядок внесення грошової застави для реєстрації кандидатів у депутати, документ про внесення грошової застави відповідно до статті 56 Закону, який подається до Комісії разом з іншими документами для реєстрації кандидата в депутати, повинен підтверджувати здійснення банківської операції та має відображати:

внесення грошової застави саме політичною партією, яка висунула кандидата в депутати, або кандидатом у депутати, який балотується в одномандатному виборчому окрузі в порядку самовисування;

дату внесення грошової застави політичною партією чи кандидатом у депутати (після початку виборчого процесу та до подання документів до Комісії для реєстрації);

внесення грошової застави на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії, відкритий для зарахування грошової застави;

внесення грошової застави в розмірі, встановленому ч.2 статті 56 Закону.

У документі про внесення грошової застави платником повинно бути зазначено політичну партію - у разі внесення нею грошової застави для реєстрації висунутих нею кандидатів у депутати, або кандидата в депутати - у разі якщо він балотується у порядку самовисування.

Внесення грошової застави політичною партією здійснюється шляхом перерахування коштів з банківського рахунку політичної партії на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії.

У документі про внесення грошової застави платником повинно бути зазначено кандидата в народні депутати України в разі, якщо він балотується у порядку самовисування.

Відповідно до пункту 1.32 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон № 2346-III) платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів.

Однак, згідно доданої до заяви про самовисування ОСОБА_1 квитанції АТ КБ "ПриватБанк" від 24 лютого 2021 року, на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії кошти в розмірі 60 000 грн з призначенням платежу "грошова застава кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 " внесено ОСОБА_2 .

Таким чином, з наданих доказів та інших матеріалів справи не встановлено надходження на спеціальний рахунок ЦВК коштів саме від ОСОБА_1 .

Твердження позивача про те, що Законом 4061-VI чітко не встановлено, що внесення грошових коштів (заставу) має бути здійснено особисто кандидатом у народні депутати України, колегія суддів відхиляє, оскільки платником у документі про внесення грошової застави має бути зазначена саме особа, яка подає документи до ЦВК для реєстрації як кандидата у народні депутати України, оскільки ч.2 статті 56 Закону № 4061-VI передбачає, що саме кандидат у депутати вносить грошову заставу.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному поданні щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 43 Закону № 4061-VI в Рішенні від 30.01.2002 № 2-рп/2002 (справа про виборчу заставу) зазначив, що виборчий ценз і грошова (виборча) застава мають різну правову природу. Грошова застава використовується у світовій практиці не як майновий ценз, а як одна з умов реєстрації кандидатів для участі у виборах. Виборчий ценз є кваліфікаційною умовою щодо наявності виборчого права, а виборча застава - лише умовою реєстрації кандидата у депутати. Майновий виборчий ценз безпосередньо пов`язаний із майновим станом особи, тобто характеризується сукупністю рухомого та нерухомого майна, певним рівнем річного доходу громадянина, які визначають його як власника. Метою грошової (виборчої) застави є обмеження чи усунення зловживання громадянином виборчим правом, передусім за рахунок платників податків. Із системного тлумачення положень Закону випливає, що грошова застава застосовується з метою забезпечення відповідального ставлення громадян як ймовірних кандидатів у депутати до їх участі у виборах, сприяє прийняттю виважених рішень кандидатом у депутати, якого висунуто в одномандатному окрузі, та кандидатами у депутати, включеними до виборчих списків у багатомандатних округах, щодо реалізації їх пасивного виборчого права, а також упереджує можливі невиправдані витрати з державних фондів. До того ж відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону грошова застава повертається партіям (блокам), які взяли участь у розподілі депутатських мандатів, та депутатам, обраним в одномандатних округах.

Верховний Суд, вирішуючи питання стосовно того, чи можуть вважатись грошовою заставою кандидата в народні депутати України відповідно до ч.2 статті 56 Закону грошові кошти, сплачені не кандидатом, а замість нього третіми особами, неодноразово висловлював позицію, що суб`єктом внесення грошової застави є суб`єкт висування кандидата в народні депутати України - політична партія, яка висуває кандидатів, або особа, яка висувається кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі в порядку самовисування. Таким чином, сплата грошової застави саме особою, яка висувається кандидатом у народні депутати України шляхом самовисування, спрямована на дотримання ідеї чесних виборів та чистоти "політичних коштів". Натомість сплата такої грошової застави іншою особою буде суперечити вказаному (постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 855/154/19, від 29 червня 2019 року у справі № 855/167/20, від 2 липня 2019 року у справі № 855/210/19, від 3 липня 2019 року у справі № 855/211/19).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає правильним висновок відповідача про те, що грошову заставу внесено не позивачем, а іншою особою, з платіжного документа не можливо зробити висновок, що платіж вносився від імені позивача, а отже, передбаченого п.4 ч.2 статті 55 Закону № 4061-VI документа про внесення грошової застави кандидатом у народні депутати України відповідно до статті 56 Закону № 4061-VI ЦВК не надано.

Крім того, відповідно до п.3 ч.2 статті 55 Закону для реєстрації кандидата в народні депутати України, який балотується в одномандатному виборчому окрузі, до Центральної виборчої комісії подається декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кандидата в народні депутати України відповідно до статті 57 Закону.

Згідно ч.1 статті 57 Закону декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за рік, що передує року початку виборчого процесу, подається кандидатом у депутати за формою, визначеною відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

За змістом ч.1 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" подання декларації здійснюється шляхом її заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції за встановленою ним формою.

Згідно із затвердженою рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19) Формою декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пунктів 8, 9 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19), після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису. Кожному поданому документу Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

За змістом пункту 2 Роз`яснення щодо застосування деяких положень Закону України "Про вибори народних депутатів України" стосовно декларування майнового стану, доходів, витрат і зобов`язань фінансового характеру під час реєстрації кандидатів у народні депутати України на проміжних виборах народних депутатів України, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 16 січня 2020 року № 4, на проміжних виборах народних депутатів України декларація (усі сторінки декларації, у тому числі ті сторінки її розділів, стосовно яких у суб?єкта декларування та членів його сім`ї відсутні об`єкти для декларування у відповідному розділі) кандидата в депутати разом з іншими, передбаченими статтею 55 Закону документами, подається до Центральної виборчої комісії для реєстрації особи кандидатом у депутати після присвоєння такій декларації унікального ідентифікатора документа в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на паперових носіях та в електронному вигляді:

на паперових носіях - роздруковану декларацію, розміщену в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, засвідчену підписом кандидата в депутати шляхом проставлення його на останній сторінці декларації;

в електронному вигляді - у форматі PDF (*.pdf) на оптичному носії інформації (CD-R, DVD-R) або на USB-флеш-накопичувачі чи іншому пристрої для запам`ятовування, що використовує інтерфейс USB.

Однак всупереч зазначеному подану позивачем на паперових носіях декларацію не засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 .

Згідно п.2 ч.1 статті 60 Закону Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата в народні депутати України в разі відсутності документів, зазначених у частині другій статті 55 Закону.

З огляду на викладене, Комісія 01 березня 2021 року правомірно прийняла постанову № 87, якою відмовила в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 , висунутого в порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року.

Тобто, порушень вимог законодавства України з боку Центральної виборчої комісії в межах спірних правовідносин колегією суддів не встановлено, як і не встановлено ознак порушення прав позивача, а тому враховуючи зазначені обставини та докази у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.9 статті 273 КАС України суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору.

У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, установлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2189 грн.

Отже, розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду позову у цій справі становить 875,6 грн.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій справі і судовий збір при зверненні з цим позовом ОСОБА_1 сплачено не було, відповідна сума судового збору підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.241, 242, 243, 245, 246, 250, 268, 269, 271, 273, 277, 278 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду за наступними реквізитами: рахунок отримувача - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код банку отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030101), судовий збір у розмірі 875 (вісімсот сімдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч.1 статті 272 КАС України та може бути оскаржене безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у дводенний строк у порядку, встановленому ч. 2 статті 278 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев

Головуючий суддя Файдюк Віталій Васильович

Судді: Земляна Галина Володимирівна

Мєзєнцев Євген Ігорович