Справа № 420/6989/20
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6989/20
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби з питань праці, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Компані Україна», про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Державної служби з питань праці, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Компані Україна», в якому просив:

- визнати бездіяльність Державної служби України з питань праці, щодо не розгляду, у відповідності з вимогами ЗУ «Про звернення громадян», Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах від 16.11.2016р. №1339, заяви позивача до т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 31.01.2020р, про порушення Роботодавцем ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» законодавства України з питань забезпечення права на працю по відношенню до ОСОБА_1 - протиправною;

- зобов`язати Державну службу України з питань праці провести перевірку за викладеними позивачем у звернені до Т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 31.01.2020р., обставинами, надати оцінку діям керівництва роботодавця ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» та вирішити питання про притягнення винних осіб до відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 31.01.2020р. ОСОБА_1 , повторно у відповідності з вимогами ЗУ «Про звернення громадян», було подано письмове звернення до Державної служби України з питань праці про порушення трудових прав з проханням провести перевірку за викладеними у зверненні обставинами та надати оцінку діям роботодавця в особі ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» в частині порушення роботодавцем вимог ст.65 ГК України, ЗУ «Про колективні договори і угоди», «Про соціальний діалог в Україні», «Про трудові колективи і підвищення їх ролі в управлінні підприємствами, установами, організаціями» і п.17.3 Статуту ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна», а саме за фактами ухилення від участі в переговорах щодо укладання колективного договору, тобто вирішення питань застосування трудового законодавства прямого порушення особистих прав позивача, як в частині права на труд так і в частині забезпечення соціальних пільг, гарантій та компенсацій.

Окремо у своєму зверненні від 31.01.2020р. на адресу Голови Держпраці позивач, враховуючи те, що посадові особи ГУ Державної служби з питань праці у Київській області систематично ігнорували все викладене позивачем, і діяли, як вважає ОСОБА_1 , виключно в інтересах роботодавця в особі керівництва ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна», оскаржив неправомірні дії посадових осіб ГУ Держпраці в Київській області.

Натомість керівництвом Держпраці розгляд даного звернення, прямо у порушення вимог ст.6 ЗУ «Про звернення громадян», знову доручено саме посадовим особам ГУ Держпраці у Київській області, тобто посадовим особам, дії і рішення яких позивачем і було оскаржено до керівництва Державної служби України з питань праці.

Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності Держпраці, а саме за відсутності належного відомчого контролю й вчасного реагування на звернення, та прямого порушення вимог чинного законодавства України з боку роботодавця ТОВ ЛДКУ, а також неправомірних дій з боку посадових осіб ГУ Держпраці у Київській області, залишені поза увагою і проігноровані суб`єктом владних повноважень порушення, гарантованого позивачу Конституцією України, права на працю.

Бездіяльність з боку керівництва Держпраці призвела також і до того, що факт порушення особистих прав і законних інтересів та свобод позивача, а також створення ОСОБА_1 особисто перешкод для реалізації ним прав і законних інтересів, як з боку роботодавця так і посадових осіб ГУ Держпраці у Київській області залишені, керівництвом Держпраці без належного реагування.

Станом на сьогодні, фактом порушення трудових прав позивача та вимог Закону з боку роботодавця, а також неправомірним діям з боку посадових осіб ГУ Держпраці у Київській області, внаслідок бездіяльності керівництва Держпраці, яке полягає у формі не вчинення дій щодо забезпечення дотримання вимог трудового законодавства, реагування на очевидні факти порушення вимог Закону з боку роботодавця у особі ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна», призвела до того, що і досі, питання щодо зобов`язання керівництва ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» не втручатися та не обмежувати у будь-якій спосіб права працівників та їх представників при вирішенні питання про укладення колективного договору та вирішення питання про притягнення винних осіб, які ухиляються від участі в переговорах щодо укладення, зміни чи доповнення колективного договору до адміністративної відповідальності, не вирішені і взагалі ігноруються.

Співробітники ГУ Держпраці у Київській області, навпаки замість того, щоб реагувати на прямі порушення вимог Закону, у відповіді на звернення позивача від 03.03.2020р. за №4.4/2-С-1043-1305, прямо ігноруючи факти застосування щодо ОСОБА_1 практик МОБІНГУ, в тому числі і шляхом блокування, внаслідок неправомірних дій керівництва ТОВ ЛДКУ, яке виключно з особистих мотивів, ще 18.02.2019р., з метою ізоляції особисто позивача та приховування від нього корисної інформації, заблоковано позивачу доступ, як до службової пошти так і до інших засобів корпоративного зв`язку, зухвало, вказують позивачу на те, що він не є стороною соціального діалогу, а тому вони не вбачають підстав для свого втручання.

Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та прийняття по справі нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що посадові особи Державної служби України з питань праці діяли відповідно до вимог чинного законодавства, звернення позивача було розглянуто належним чином та відповідно до вимог закону у межах повноважень Державної служби України з питань праці, про що заявнику надано повну та обґрунтовану відповідь. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що посилання позивача на порушення Держпрацею ст.6 ЗУ «Про звернення громадян» в частині доручення розгляду звернення від 31.01.2020р. посадовим особам ГУ Держпраці у Київській області є помилковим, оскільки дана стаття визначає мову звернень і рішень та відповідей на них. Таким чином, беручи до уваги, що звернення позивача фактично розглянуто та на нього надана відповідь територіальним органом Держпраці, і зміст цієї відповіді не є предметом даного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Проте, колегія суддів зазначає, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції вірно вирішив питання щодо позовних вимог про визнання бездіяльності відповідача, щодо не розгляду заяви позивача, у відповідності з вимогами ЗУ «Про звернення громадян», протиправною. Проте, що стосується позовних вимог про зобов`язання Державної служби України з питань праці провести перевірку за викладеними позивачем у звернені до Т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 31.01.2020р., обставинами, надати оцінку діям керівництва роботодавця ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» та вирішити питання про притягнення винних осіб до відповідальності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права вказані вимоги не розглянув та не надав їм належну оцінку в судовому рішенні.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.12.2019р. ОСОБА_1 звернувся до голови Державної служби України з питань праці з заявою про порушення вимог ст.ст.10-20 КЗпП України та ЗУ «Колективні договори» пов`язані з не укладенням колективного договору (а.с.12).

У даному зверненні ОСОБА_1 зазначив, що він як менеджер ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» 18.12.2019р. направив на адресу керівництва ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» заяву з вимогою вирішити питання щодо укладення з ним колективного договору. Представниками ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» дану заяву отримано 20.12.2019р. та станом на 28.12.2019р. інформація щодо розгляду зазначеної заяви у ОСОБА_1 відсутня. У зв`язку з чим заявник просить Державну службу України з питань праці втрутитись та захистити гарантоване йому Конституцією України право на труд, забезпечивши тим самим неухильне виконання співробітниками ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» вимог ст.ст.10-20 КЗпП України та ЗУ «Колективні договори».

Зазначене звернення було скеровано Департаментом з питань праці Держпраці для розгляду до ГУ Держпраці у Київській області.

У відповіді від 21.01.2020р. №4.4/2-С-222-392 на дане звернення ГУ Держпраці у Київській області зазначено, що у ТОВ ЛДКУ відсутні правові підстави для ведення переговорів про укладення зі ОСОБА_1 колективного договору на вимогу від 18.12.2019р., так як ОСОБА_1 не є стороною соціального діалогу (а.с.13).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 повторно звернувся до Державної служби України з питань праці із заявою від 31.01.2020р. про порушення вимог ст.ст.10-20 КЗпП України та ЗУ «Колективні договори», що пов`язані з не укладенням колективного договору з боку посадових осіб ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» та щодо бездіяльності посадових осіб ГУ Державної служби з питань праці у Київській області, в якій позивач просив:

- зобов`язати ТОВ «Луї Дрейфус Компані України» в особі генерального директора Карпенка О.П. не втручатися та не обмежувати у будь-якій спосіб права працівників та їх представників при вирішенні питання про укладення колективного договору;

- зобов`язати ТОВ «Луї Дрейфус Компані» в особі генерального директора Карпенка О.П. всебічно сприяти позивачу як ініціатору проведення Загальних зборів у їх підготовці і проведенні;

- зобов`язати ТОВ «Луї Дрейфус Компані» в особі генерального директора ОСОБА_2 надати позивачу інформацію необхідну для підготовки та ведення колективних переговорів, зокрема щодо яким чином визначені у теперішній час форма і система оплати праці, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат на підприємстві ТОВ ЛДКУ і інформацію про те, яким чином визначаються середні та індивідуальні показники продуктивності праці кожного працівника;

- вирішити питання про притягнення винних осіб, які ухиляються від участі в переговорах щодо укладення, зміни чи доповнення колективного договору до адміністративної відповідальності (а.с.14-19).

При цьому у зазначеній заяві позивач просив не доручати розгляд його звернень посадовим особам ГУ Держпраці у Київській області, оскільки вони, як вважає позивач, діють виключно упереджено та в інтересах роботодавця. Судом також встановлено, що позивачем була подана аналогічна заява від 23.01.2020р..

3.03.2020р. листом №44/2-С-1043-1305 ГУ Держпраці у Київській області розглянуло в межах наданих повноважень повторне звернення ОСОБА_1 від 31.01.2020р., скероване Департаментом з питань праці Держпраці, з тих самих питань, а саме, щодо дотримання порядку укладення колективного договору TOB «Луї Дрейфус Компані Україна», та надало відповідь «Щодо порядку укладення колективного договору» (а.с.28).

У зазначеній відповіді наголошено, що ОСОБА_1 було надано мотивовані відповіді на попередні звернення від 28.12.2019р. та від 23.01.2020р. з цих самих питань. Згідно ст.8 ЗУ «Про звернення громадян» від 2.10.1996 №393/96-ВР, не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

При цьому у відповіді ГУ Держпраці у Київській області процитовані ст.ст.12, 14 КЗпП України щодо сторін та умов укладання колективного договору, зазначено, що право на ведення переговорів і укладання колективних договорів, угод надається сторонам соціального діалогу, а також перелічені сторони соціального діалогу відповідно до ст.4 ЗУ «Про соціальний діалог». У висновку до відповіді ГУ Держпраці у Київській області повторно інформує заявника щодо того, що у ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» відсутні правові підстави для ведення переговорів про укладення зі ОСОБА_1 колективного договору на вимогу останнього, так як позивач не є стороною соціального діалогу. Додатково зазначено, що ГУ Держпраці у Київській області також не є стороною соціального діалогу у питаннях ведення переговорів і укладання колективного договору в ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна». В свою чергу інспекторам праці заборонено виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду індивідуальних або колективних трудових спорів відповідно до пп.1 п.2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. №823.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся в суд з відповідним позовом.

Перевіряючи протиправність дій відповідача з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та бездіяльність на яку посилається позивач, судова колегія виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності Державної служби України з питань праці, щодо не розгляду, у відповідності з вимогами ЗУ «Про звернення громадян», Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах від 16.11.2016р. №1339, заяви позивача до т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 31.01.2020р, про порушення Роботодавцем ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» законодавства України з питань забезпечення права на працю по відношенню до ОСОБА_1 протиправною, судова колегія зазначає наступне.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює ЗУ «Про звернення громадян» від 2.10.1996р.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч.1 ст.15 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ч.3 ст.15 ЗУ «Про звернення громадян», відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до ст.20 ЗУ «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Разом з тим, процедуру приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян та ведення діловодства за зверненнями громадян у Державній службі України з питань праці (далі - Держпраці) та її територіальних органах визначає Порядок розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 16.11.2016р за №1339 (далі Порядок №1339).

Згідно абзацу 1 п.1 розділу ІІІ Порядку №1339, звернення громадян підлягають розгляду керівництвом Держпраці та її територіальних органів відповідно до розподілу функціональних повноважень.

Відповідно до п.1 розділу ІV Порядку, строки розгляду звернень громадян обчислюються у календарних днях, починаючи з дня реєстрації звернень. Датою виконання звернення громадянина є дата реєстрації відповіді на нього.

Згідно п.2 розділу ІV Порядку, звернення розглядаються та вирішуються у строк не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові й неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше 15 днів з дня їх отримання.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 розділу ІV Порядку, якщо для вирішення порушених громадянами питань слід провести перевірку інформації, викладеної у зверненнях, отримати додаткові матеріали, строк розгляду звернень громадян за рішенням керівництва Держпраці та її територіальних органів на підставі пропозиції головного виконавця може бути продовжено з повідомленням про це особи, яка подала звернення. Не пізніше ніж за день до закінчення раніше визначеного строку повідомлення про продовження строку розгляду звернення із зазначенням причини направляється заявникові.

Про продовження строку виконання звернень головний виконавець невідкладно інформує підрозділ із роботи зі зверненнями громадян, який на підставі відповідного рішення керівництва Держпраці та її територіальних органів вносить зміни до реєстраційно-контрольної картки звернення.

Строк розгляду звернень громадян, переданих Держпраці до її територіального органу для перевірки, прийняття рішення та надання відповідей, обчислюється з дати їх реєстрації підрозділом із роботи зі зверненнями громадян.

Загальний строк вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 календарних днів.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. за №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (далі за текстом - Положення №96). На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Згідно з абзацом 1, 3 пункту 1 Положенням про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015р. №340 (далі за текстом - Положення №340), Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Повноваження Управлінь Держпраці поширюються на територію відповідної області.

Так, на територію м.Києва та Київської області поширюються повноваження Головного управління Держпраці у Київській області, яке, відповідно до наданих йому повноважень, здійснює заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю стосовно підприємств, зареєстрованих на території міста Києва та Київської області, та, відповідно, володіє інформацією, необхідною для розгляду звернень ОСОБА_1 ..

Процедура приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян та ведення діловодства за зверненнями громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах визначається Порядком розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 16.11.2016 № 1339 (далі за текстом - Порядок №1339).

Відповідно до п.п.1, 2 розділу ІІІ зазначеного Порядку звернення громадян підлягають розгляду керівництвом Держпраці та її територіальних органів відповідно до розподілу функціональних повноважень. Опрацювання звернень громадян структурними підрозділами Держпраці та її територіальними органами відповідно до резолюції спрямовується на об`єктивне вирішення порушених авторами звернень питань, підготовку та супроводження прийняття рішення про усунення причин і умов, які спонукають авторів скаржитись, надання відповідних роз`яснень, у тому числі за результатами вивчення та перевірки на місцях викладених у зверненнях обставин, проведення інших заходів.

Виходячи з наведених вище положень п.4 розділу IV Порядку, пункту 7 Положення №96, п.1 Положення №340, змісту Порядку №1339, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість передачі відповідачем звернення позивача до ГУ Держпраці у Київській області, яким, в свою чергу, проводилась відповідна перевірка та надано позивачу відповідь листом від 03.03.2020р. за №44/2-С-1043-1305 (а.с.28).

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що посадові особи Державної служби України з питань праці діяли відповідно до вимог чинного законодавства, звернення позивача було розглянуто належним чином та відповідно до вимог закону у межах повноважень Державної служби України з питань праці, про що заявнику надано повну та обґрунтовану відповідь.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання Державної служби України з питань праці провести перевірку за викладеними позивачем у звернені до Т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 31.01.2020р., обставинами, надати оцінку діям керівництва роботодавця ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» та вирішити питання про притягнення винних осіб до відповідальності, судова колегія виходить з наступного.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015р. №96 (далі - Положення №96) передбачено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Державна служба України з питань праці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.6 п.6 Положення №96).

Державна служба України з питань праці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці (пп.5 п.6 Положення №96).

Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 Положення №96).

Головне управління Держпраці у Київській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується згідно з Положенням про Управління Держпраці у Київській області, затвердженим наказом Державної служби України з питань праці (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, аналізуючи вищевикладені норми Закону судова колегія зазначає, що відповідач у справі є суб`єктом владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому, позивач у своїх позовних вимогах просить суд зобов`язати Державну службу України з питань праці провести перевірку за викладеними позивачем у звернені до Т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 31.01.2020р., обставинами, надати оцінку діям керівництва роботодавця ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» та вирішити питання про притягнення винних осіб до відповідальності.

Як вбачається із заяви позивача від 31.01.2020р., про порушення вимог ст.ст.10-20 КЗпП України та ЗУ «Колективні договори», з приводу не укладення колективного договору з боку посадових осіб ТОВ«Луї Дрейфус Компані Україна» та щодо бездіяльності посадових осіб ГУ Державної служби з питань праці у Київській області, в якій позивач просив:

- зобов`язати ТОВ «Луї Дрейфус Компані України» в особі генерального директора Карпенка О.П. не втручатися та не обмежувати у будь-якій спосіб права працівників та їх представників при вирішенні питання про укладення колективного договору;

- зобов`язати ТОВ «Луї Дрейфус Компані» в особі генерального директора Карпенка О.П. всебічно сприяти позивачу як ініціатору проведення Загальних зборів у їх підготовці і проведенні;

- зобов`язати ТОВ «Луї Дрейфус Компані» в особі генерального директора Карпенка О.П. надати позивачу інформацію необхідну для підготовки та ведення колективних переговорів, зокрема щодо яким чином визначені у теперішній час форма і система оплати праці, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат на підприємстві ТОВ ЛДКУ і інформацію про те, яким чином визначаються середні та індивідуальні показники продуктивності праці кожного працівника;

- вирішити питання про притягнення винних осіб, які ухиляються від участі в переговорах щодо укладення, зміни чи доповнення колективного договору до адміністративної відповідальності (а.с.14-19).

Позивач, мотивує заявлені вимоги тим, що керівництво не бажає вести соціальний діалог зі своїми працівниками щодо укладення колективного договору, а до позивача, який намагається сприяти налагодженню такого діалогу, з боку керівництва систематично застосовується практика Мобінгу (форма психологічного тиску у вигляді цькування працівника у колективі), чим порушується його право у відповідності до ст.245 КЗпП України, зокрема: брати участь в управлінні підприємствами, установами, організаціями через загальні збори (конференції), ради трудових колективів, професійні спілки, які діють у трудових колективах, інші органи, уповноважені трудовим колективом на представництво, вносити пропозиції щодо поліпшення роботи підприємства, установи, організації, а також з питань соціально-культурного і побутового обслуговування. Керівництво всіляко блокує реалізації його прав передбачених ст. 245 КЗпП України, зокрема його ініціативу у проведенні соціальних зборів, веденні соціального діалогу, ігноруючи та уникаючи розмов з позивачем та продовжуючи при цьому практику ущемлення його прав і свобод.

Розглядаючи позовні вимоги в частині зобов`язання Державної служби України з питань праці провести перевірку за викладеними позивачем у звернені до Т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 31.01.2020р., судова колегія зазначає наступне.

Приписами ст.10 КЗпП України та ст.1 ЗУ «Про колективні договори і угоди» визначено, що колективний договір укладається з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Згідно зі ст.12 КЗпП України колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом (особою), з однієї сторони, і первинною профспілковою організацією, які діють відповідно до своїх статутів, а у разі їх відсутності - представниками, вільно обраними на загальних зборах найманих працівників або уповноважених ними органів, з другої сторони.

Якщо на підприємстві, в установі, організації створено кілька первинних профспілкових організацій, вони повинні на засадах пропорційного представництва (згідно з кількістю членів кожної первинної профспілкової організації) утворити об`єднаний представницький орган для укладення колективного договору. В цьому разі кожна первинна профспілкова організація має визначитися щодо своїх конкретних зобов`язань за колективним договором та відповідальності за їх невиконання. Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в об`єднаному представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси працівників при підписанні колективного договору.

Стаття 14 КЗпП України передбачає укладенню колективного договору передують колективні переговори.

Строки, порядок ведення переговорів, вирішення розбіжностей, що виникають під час їх ведення, порядок розробки, укладення та внесення змін і доповнень до колективного договору, відповідальність за його виконання регулюються ЗУ «Про колективні договори і угоди».

Разом з тим, відповідно до ст.2 ЗУ «Про колективні договори і угоди» колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях (далі - підприємства) незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають право юридичної особи.

Колективний договір може укладатися в структурних підрозділах підприємства в межах компетенції цих підрозділів.

Колективний договір укладають роботодавець з однієї сторони і один або кілька профспілкових органів, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони (ст.3 ЗУ «Про колективні договори і угоди»).

Разом з тим, у абз.1 ст.4 ЗУ «Про колективні договори і угоди» зазначено, що Право на ведення переговорів і укладення колективних договорів, угод надається сторонам соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог.

Відповідно до п.2 ст.4 ЗУ «Про соціальний діалог», до сторін соціального діалогу належать:

- на національному рівні - профспілкова сторона, суб`єктами якої є об`єднання професійних спілок, які мають статус всеукраїнських; сторона роботодавців, суб`єктами якої є об`єднання організацій роботодавців, які мають статус всеукраїнських; сторона органів виконавчої влади, суб`єктом якої є Кабінет Міністрів України;

- на галузевому рівні - профспілкова сторона, суб`єктами якої є всеукраїнські профспілки та їх об`єднання, що діють у межах певного виду або кількох видів економічної діяльності; сторона роботодавців, суб`єктами якої є всеукраїнські об`єднання організацій роботодавців, що діють у межах певного виду або кількох видів економічної діяльності; сторона органів виконавчої влади, суб`єктами якої є відповідні центральні органи виконавчої влади;

- на територіальному рівні - профспілкова сторона, суб`єктами якої є профспілки відповідного рівня та їх об`єднання, що діють на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці; сторона роботодавців, суб`єктами якої є організації роботодавців та їх об`єднання, що діють на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці; сторона органів виконавчої влади, суб`єктами якої є місцеві органи виконавчої влади, що діють на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. На території відповідної адміністративно-територіальної одиниці стороною соціального діалогу можуть бути органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством;

- на локальному рівні - сторона працівників, суб`єктами якої є первинні профспілкові організації, а в разі їх відсутності - вільно обрані для ведення колективних переговорів представники (представник) працівників; сторона роботодавця, суб`єктами якої є роботодавець та/або уповноважені представники роботодавця.

Аналізуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку, що ГУ Держпраці у Київській області не є стороною соціального діалогу у питаннях ведення переговорів і укладення колективного договору, а тому позбавлена правових підстав для проведення перевірки з приводу питань ведення переговорів та втручання в діяльність підприємства щодо питань ведення переговорів по укладанню колективного договору. Слід також зазначити, що сам позивач не є стороною переговорів щодо укладання колективного договору між ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» та працівниками підприємства, а тому його вимоги є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається також вбачається, що по суті порушених питань, викладених у заяві позивача від 31.01.2020р. Держпраці неодноразово надавала відповіді на аналогічні звернення позивача та повідомляла щодо відсутності правових підстав для проведення позапланової перевірки роботодавця ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна» з належним обґрунтуванням.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Державної служби України з питань праці провести перевірку за викладеними позивачем у звернені до Т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 31.01.2020р., обставинами, надати оцінку діям керівництва роботодавця ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» та вирішити питання про притягнення винних осіб до відповідальності, також задоволенню не підлягають.

Виходячи з наведеного, та з урахуванням того, що суд першої інстанції у повному об`ємі не розглянув вимоги позивача, судова колегія вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог із наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020р. скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби з питань праці, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Компані Україна», про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв