Справа № 200/1857/21-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 р. Справа№200/1857/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що на підставі його заяви від 27.11.2020 року йому з 02.09.2020 року призначено пенсію згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (по списку №1). Однак при розгляді заяви про призначення пенсії до пільгового стажу відповідачем не зараховані певні періоди роботи.

Про вказані обставини дізнався з розрахунку стажу, який отримав 21.01.2021 року з листом відповідача на своє звернення.

Вважав, що такі дії порушують його пенсійні права.

У зв`язку з наведеним позивач просив:

- визнати неправомірними дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до його пільгового стажу роботи за п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи: на ВП «Шахта «Піонер» ДП «Добропіллявугілля» з 09.08.2004 року по 21.09.2004 року в якості учня гірника підземного з повним робочим днем в шахті, з 24.06.2005 року по 24.07.2005 року в якості учня прохідника підземного з повним робочим днем в шахті, з 25.07.2005 року по 27.07.2005 року в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті; на ТОВ «Вуглебуд» 02.11.2005 року по 05.12.2005 року в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті; на ТОВ «Спецвуглебуд» з 29.05.2006 року по 31.10.2006 року в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті; на ТОВ «Краснолиманська» з 04.09.2007 року по 19.09.2007 року, з 07.08.2014 року по 02.11.2014 року, з 23.05.2018 року по 30.06.2018 року, з 20.11.2019 року по 26.11.2020 року в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті;

- зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до його пільгового стажу роботи за п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказані періоди роботи;

- зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути його заяву від 27.11.2020 року про призначення пенсії за віком згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням до пільгового стажу вказаних періодів роботи та перерахувати призначену пенсію з 02.09.2020 року відповідно до заяви від 27.11.2020 з врахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст прийнятого ним рішення від 04.12.2020 року № 5608, яким, вирішуючи питання про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачу не зараховані до пільгового та страхового стажу відповідні спірні періоди його роботи. Вважав, що рішення відповідало вимогам законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 27.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01.12.2020 року позивачу з 02.09.2020 року призначено пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (по списку №1).

При вирішенні питання про призначення пенсії органом Пенсійного фонду України також прийнято рішення від 04.12.2020 року № 5608, яким, вирішуючи питання про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачу не зараховані:

1) до пільгового стажу:

- періоди роботи на ліквідованих підприємствах: з 02.11.2005 року по 05.12.2005 року в ТОВ «Вуглебуд» в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті; з 29.05.2006 року по 31.10.2006 року в ТОВ «Спецвуглебуд» в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті - у зв`язку з ненаданням пакету документів для розгляду комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області;

- періоди роботи на ВП «Шахта «Піонер» ДП «Добропіллявугілля» з 09.08.2004 року по 21.09.2004 року в якості учня гірника підземного з повним робочим днем в шахті, з 24.06.2005 року по 27.07.2005 року в якості учня прохідника підземного з повним робочим днем в шахті - у зв`язку з тим, що заявник не надав довідки підтверджуючі оплату, як підземному робітнику;

2) до загального страхового стажу роботи та до пільгового стажу: роботи періоди роботи в ТОВ « Краснолиманська» з 04.09.2007 року по 19.09.2007 року, з 07.08.2014 року по 02.11.2014 року, з 23.05.2018 року по 30.06.2018 року, з 20.11.2019 року по 26.11.2020 року в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Про вказані обставини позивач дізнався з розрахунку стажу, який із супровідним листом відвідача від 21.01.2021 №0573-02-08/1216 отримав на своє звернення.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджені Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічні положення в аналогічних редакціях містяться в ст. 8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів, належать до відповідного списку №1.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Відповідно до трудової книжки позивача протягом спірних періодів він працював:

у ВП «Шахта «Піонер» ДП «Добропіллявугілля»:

- 09.08.2004 року - прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті, направлений до ДКР - 1 (наказ від 09.08.2004 року №109/0);

- 22.09.2004 року - переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті, направлений до ДКР - 1 ( наказ від 22.09.2004 року №1090);

- 16.11.2004 року - переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті, направлений до дільниці профілактичних робіт з ТБ (наказ від 15.11.2004 року №1310);

- 07.02.2005 року - переведений гірником підземним з повним робочим днем в шахті 3 розряду направлений до ДКР - 1 (наказ від 01.02.2005 року №171);

- з 24.06.2005 року по 24.07.2005 року - переведений учнем прохідника підземним з повним робочим днем в шахті, направлений до ДКР - 1 для проходження виробничої практики (наказ від 23.06.2005 року №89к);

- 25.07.2005 року - переведений прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті, направлений до ДКР - 1 (наказ від 25.07.2005 року №105/к;

- 01.11.2005 року - звільнений у зв`язку з переведенням в ТОВ «Вуглебуд», п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 31.10.2005 року №150к);

у ТОВ «Вуглебуд»:

- 02.11.2005 року - прийнятий за переведенням прохідником підземним з повним робочим днем в шахті (наказ від 02.11.2005 року №204);

- 05.12.2005 року - звільнений у зв`язку з переведенням в ВП «Шахта «Піонер», п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 05.12.2005 року №225-к);

у ТОВ «Спецвуглебуд»:

- 29.05.2006 року - прийнятий за переведенням з ВП «Шахта «Піонер» прохідником підземним з повним робочим днем в шахті (наказ від 30.05.2006 року №75к);

- 31.10.2006 року - звільнений у зв`язку з переведенням до ВП «Шахта «Піонер», п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 31.10.2006 року №228);

у ТОВ «Краснолиманська»:

04.09.2007 року - прийнятий прохідником підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (наказ від 04.09.2007 року №166к);

01.11.2007 року - переведений прохідником підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (наказ від 01.11.2007 року №207к);

02.11.2014 року - звільнений за згодою сторін по п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ від 09.02.2018 року №276/к);

у ТОВ «Краснолиманська»:

12.03.2018 року - прийнятий за переведенням прохідником підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (наказ від 12.03.2018 року №523к, де працює і натепер).

Всі записи зроблені у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Трудовою книжкою, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, підтверджено пільговий характер роботи позивача.

Крім того, пільговий характер роботи позивача по списку №1 також підтверджено документами:

- архівною довідкою від 04.11.2020 року №13/06-04/382, що видана Виконавчим комітетом Добропільської міської ради щодо його роботи у ТОВ «Вуглебуд»;

- архівною довідкою від 04.11.2020 року №13/06-04/383, що видана Виконавчим комітетом Добропільської міської ради щодо його роботи у ТОВ «Спецвуглебуд»;

- архівною довідкою від 17.11.2020 року №857 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана Виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління «Білозерське»» товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля»;

- довідкою від 25.11.2020 року №624арх про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана державним підприємством «Вугільна Компанія «Краснолиманська» щодо його роботи у ТОВ «Краснолиманське»;

- довідкою від 27.11.2020 року №977 щодо його роботи у ТОВ «Краснолиманське», що видана вказаним підприємством.

Надані позивачу довідки містять посилання, зокрема на особові картки, накази про проведення атестації робочих місць позивача.

Щодо відсутності в деяких довідках інформації про проведення атестації робочих місць позивача

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року в справі № 520/15025/16-а відступила від попередніх висновків Верховного Суду України щодо відсутності підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Вона дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Вказані висновки Верховного Суду відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, позивачем додатково подані:

- довідка від 04.03.2021 року №63, видана ТОВ «Краснолиманське», про період роботи позивача з 01.12.2020 року по 26.02.2021 року (який не є спірним в даний справі), яка містить посилання на накази про проведення атестації робочих місць позивача в спірні періоди роботи позивача на вказаному підприємстві;

- довідка від 03.03.2021 року №122, видана ТОВ «Краснолиманське», про спуски позивача в шахту з повним підземним робочим днем на підставі контрольних табелів спусків в шахту за період з 01.12.2020 року по 26.02.2021 року.

Отже, поданими документами підтверджено право позивача на зарахування спірних періодів його роботи до пільгового стажу по списку №1.

Орган Пенсійного фонду неправомірно не зарахував спірні періоди роботи позивача до його пільгового стажу посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

Щодо не зарахування до загального страхового стажу роботи та до пільгового стажу роботи періодів роботи позивача в ТОВ «Краснолиманська» з 04.09.2007 року по 19.09.2007 року, з 07.08.2014 року по 02.11.2014 року, з 23.05.2018 року по 30.06.2018 року, з 20.11.2019 року по 26.11.2020 року в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - заявника (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував спірні періоди до відповідного стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

З огляду на наведене з метою повного та ефективного захисту прав позивача порушені права підлягають захисту та відновленню іншим шляхом - шляхом визнання протиправним та скасування рішення органу Пенсійного фонду від 04.12.2020 року № 5608 (яке і створює правові наслідки, про існування якого позивач не знав) із зобов`язанням відповідача зарахувати спірні періоди роботи позивача до відповідного стажу та у зв`язку з цим провести перерахунок пенсії позивача з часу її призначення, тобто з 02.09.2020 року (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обираючи спосіб захисту порушеного права судом також враховано і те, що предметом спірних правовідносин в даній справі є правомірність не зарахування відповідачем спірних періодів роботи позивача до відповідного стажу, а не правомірність застосування/незастосування органом Пенсійного фонду до пенсії позивача положень ст. 8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці». З огляду на це суд вважає недоречним такий спосіб відновлення порушених прав як зобов`язання відповідача врахувати ці положення, про що просив позивач, заявляючи похідні позовні вимоги.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Незалежності, 28-а, ) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 04.12.2020 року № 5608, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи: з 02.11.2005 року по 05.12.2005 року, з 29.05.2006 року по 31.10.2006 року, з 09.08.2004 року по 21.09.2004 року, з 24.06.2005 року по 27.07.2005 року; до страхового та пільгового стажу періоди роботи: з 04.09.2007 року по 19.09.2007 року, з 07.08.2014 року по 02.11.2014 року, з 23.05.2018 року по 30.06.2018 року, з 20.11.2019 року по 26.11.2020 року, і провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з часу її призначення, тобто з 02.09.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Незалежності, 28-а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 10 березня 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда