Справа № 761/1161/20
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/855/20
Справа № 761/1161/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Циганової Ю.М.

розглянувши за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в с.Чайки УПП в Київській області ДПП сержанта поліції Свириденка Олександра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в с.Чайки УПП в Київській області ДПП сержанта поліції Свириденка Олександра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1870558 від 17.12.2019 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.12.2019 відносно нього працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, а саме за те, що 17.12.2019 близько 23:50 год., керуючи ТЗ в складі тягача марки MAN TGX 26.430, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3, д.н.з. НОМЕР_2 в Київській області, Києво-Святошинський р-н, с.Капітанівка, автомобільна дорога М-06, 25 км, як зазначено в постанові: «перевозив негабаритний вантаж не маючи дозволу на перевезення, чим порушив п.22.5 ПДР - Порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами». Відповідно до даної постанови на позивача було накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б могли підтвердити вину позивача у даному правопорушенні.

В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини.

Позивач зазначає, що як вбачається з п.7 оскаржуваної постанови, працівник поліції притягує його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, однак не конкретизує за якою частиною, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 132-1 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

11.03.2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в с.Чайки УПП в Київській області ДПП сержанта поліції Свириденка Олександра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м.Києва.

27.04.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 28.04.2020 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

10.08.2020 до суду надійшов відзив від відповідача на позовну заяву в якому останній просить розглядати справу за наявними матеріалами справи без його участі, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.12.2019 відносно позивача було складено постанову серії ЕАК №1870558 за те, що 17.12.2019 об 23:49 год. водій, керував автомобілем MAN TGX 26.430, д.н.з. НОМЕР_1 , на 25 км а/д М-06 Київ-Чоп (с.Капітанівка), та перевозив великогабаритний вантаж не маючи дозволу на перевезення чим порушив вимоги пункту 22.5 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.

Внаслідок чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Разом з тим, дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Дослідивши складену постанову серії ЕАК № 1870558 від 17.12.2019 та матеріали справи, суд вбачає наступне.

Судом встановлено, що дійсно як зазначено в п.7 оскаржуваної постанови, відповідачем не було конкретизовано за якою частиною статті 132-1 КУпАП, позивач притягується до адміністративної відповідальності, що є грубим порушенням норми статті 283 КУпАП, а саме у постанові про адміністративне правопорушення має бути зазначено конкретний нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Судом також встановлено, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення дотримання відповідачем процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених інспектором обставин в постанові, не міститься.

Як вбачається з вищевказаного, обов`язок щодо доказування правомірності винесення рішення на накладення стягнення покладається саме на відповідача, тому саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили, що позивач дійсно перевозив вантаж габаритні параметри якого перевищують передбачені п.22.5 ПДР України та потребував погодження маршруту.

Отже суд приходить до висновку, про відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтвердили результати здійсненної відповідачем перевірки габаритно-вагового контролю зазначеного ТЗ, а отже не містять доказів підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, інспектором УПП Київської області Свириденком О.С. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП та в складанні постанови не було вказано конкретний нормативний акт, а саме частину статті, за яку передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, відповідачами до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачами не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, суд вважає за можливе скасувати постанову серії ЕАК № 1870558 від 17.12.2019, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Враховуючи наведе вище, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122 ч.3, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в с.Чайки УПП в Київській області ДПП сержанта поліції Свириденка Олександра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1870558 від 17.12.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М.Букіна