Справа № 440/2855/20
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.С. Бойко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 р. Справа № 440/2855/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2020, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/2855/20

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Полтавської міської ради треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобус авто Полтава" в особі директора Шевчука Юрія Петровича , Полтавська районна державна адміністрація Полтавської області , Виконавчий комітет Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області

про визнання протиправною та скасування додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Полтавської міської ради в особі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Чепурка Олексія Григоровича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобус авто Полтава" в особі директора Шевчука Юрія Петровича, Полтавська районна державна адміністрація, виконавчий комітет Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправною та скасування додаткової угоди від 26.12.2019 до договору від 10.06.2019 №543 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування.

Протокольною ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року замінено первісного відповідача - виконавчий комітет Полтавської міської ради в особі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Чепурка Олексія Григоровича на належного - виконавчий комітет Полтавської міської ради.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема в доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог не врахував те, що фактично оскаржуваною додатковою угодою було створено новий маршрут, без проведення передбаченого нормативно-правовими актами конкурсу, кінцеві зупинки маршруту №22 "Центр - Розсошенське кладовище" змінилися, оскільки вказаний маршрути до зупинки "Розсошенське кладовище" не доїжджає, а кінцевою зупинкою є "Щербанівський БК", вказаний маршрут явно виходить за територію м. Полтави.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.06.2019 між виконавчим комітетом Полтавської міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобус Авто Полтава" (Автомобільний перевізник) укладено договір №543 про організацію перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування. За умов якого замовник на підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 05.06.2019 №111 надає Автомобільному перевізнику право здійснювати перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №22 "Центр- Розсошенське кладовище"/ оборотні рейси згідно з графіком №2/ 1 автобусом пасажироміскістю від 18 до 39 місць у звичайному режимі руху за тарифами відповідно до чинного законодавства. Автомобільний перевізник бере на себе зобов`язання здійснювати перевезення пасажирів на умовах, передбачених чинним законодавством, Договором та іншими норматино-правовими актами у галузі автомобільного транспорту.

26 грудня 2019 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобус Авто Полтава" підписано додаткову угоду до Договору №543 від 10.06.2019 про організацію перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування. Вказаною угодою, з метою створення більш зручних умов для пасажирів сторони домовилися здійснювати їх перевезення на міському автобусному маршруті загального користування №22 "Центр-Розсошенське кладовище"/ оборотні рейси згідно з графіком №2/ з продовженням шляху проходження від зупинки "Склозавод" до зупинки с. "Щербані" (без зміни кінцевих зупинок).

Позивач не погоджуючись з вказаною додатковою угодою звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "Глобус Авто Полтава" не здійснює перевезення пасажирів на території с. Щербані Полтавського району, а виключно забезпечує під`їзд до зупинки вказаного населеного пункту, автобусний маршрут загального користування №22 "Центр-Розсошенське кладовище" є міським маршрутом, підписання додаткової угоди не призвело до зміни кінцевих зупинок на маршруті.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Стаття 3 Закону України "Про автомобільний транспорт" установлює, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Відповідно до положень статті 7 Закону України "Про автомобільний транспорт" забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту, а на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації.

Вказані повноваження виконавчого органу сільської, селищної, міської ради кореспондуються з повноваженнями, зазначеними Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні", а повноваження адміністрації з повноваженнями зазначеними у Законі України "Про місцеві державні адміністрації".

Частиною перша статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Особливості відносин автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначені у ст. 31 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України "Про автомобільний транспорт" відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Положеннями частини другої вказаної статті визначено, що відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування приміських та міжміських, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються дозволом органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування автобусних маршрутів, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування (рейсів), які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника.

Таким чином, аналіз зазначених норм свідчить про те, що на органи виконавчої влади та місцевого самоврядування покладені повноваження із забезпечення обслуговування населення засобами транспорту, в тому числі із залученням з цією метою на договірних засадах підприємств, установ, та організацій незалежно від форм власності.

Відповідно до підпункту «г» пункту 16 статті 4 КАС України адміністративний договір - це спільний правовий акт суб`єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб`єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону.

Договір на організацію перевезення пасажирів є публічно-правовим договором, який передбачає: обов`язки перевізника забезпечити певний парк автомобілів, їх технічний стан, умови щодо тарифів, тощо. Таким чином договір визначає умови, за яких перевізнику дозволяється здійснювати господарську діяльність з перевезення пасажирів.

Відповідно до абзацу 7 частини першої статті 7 Закону України "Про автомобільний транспорт" забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Згідно з пунктами 14 - 16 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 №176 регулярні перевезення організовують відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (організатори регулярних перевезень) згідно з програмами розвитку автомобільного транспорту на відповідній території з метою задоволення потреби населення у перевезеннях з урахуванням пропозицій громадян, підприємств, установ, організацій і автомобільних перевізників.

Організатори регулярних перевезень визначають умови їх організації на відповідній території.

Забезпечення організації пасажирських перевезень покладається: на маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут), - на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Судом першої інстанції із посиланням на докази, досліджені під час судового розгляду справи, встановлено, що міський автобусний маршрут загального користування №22 "Центр - Розсошенське кладовище" /оборотні рейси згідно з графіком №2/ з продовженням шляху проходження від зупинки "Склозавод" до зупинки "с. Щербані" (без зміни кінцевих зупинок) є маршрутом, який проходить у межах населеного пункту міста Полтави, оскільки він не з`єднує населені пункти і його протяжність не перевищує 50 км., а також він не виходить за межі населеного пункту.

Таким чином, забезпечення організації пасажирських перевезень на вказаному маршруті відноситься до повноважень виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Виконавчий комітет Щербанівської сільської ради листом від 25.10.2019 №02-28/2431 звернувся до виконавчого комітету Полтавської міської ради у якому просив у зв`язку з інтенсивною забудовою вул. Г. Біліченка та значним збільшенням мешканців Щербанівської сільської ради, які працюють у м. Полтава, змінити схему руху міського маршруту №22 (Розсошенці - Центр), а саме зробити рух цього автобусу по маршруту з заїздом в с. Щербані (колишній радгосп ім. Шевченка). Одночасно повідомили, що не заперечують щодо використання зупинок по вул. Г. Біліченка та Щербанівський шлях с. Щербані для посадки та висадки пасажирів цього маршруту.

Рішенням двадцять сьомої сесії сьомого скликання Щербанівської сільської ради Полтавського району від 13 грудня 2019 року "Про погодження схеми руху міського маршруту №22" погоджено схему руху, яка надана ТОВ "Глобус Авто Полтава" міського маршруту №22 згідно додатку.

23 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобус Авто Полтава" звернулося до виконавчого комітету Полтавської міської ради із заявою внесення змін до договору №543 від 10.06.2019 про організацію перевезення пасажирів на місцевому автобусному маршруті загального користування №22 "Центр - Розсошинське кладовище" з урахуванням звернення від 25.10.2020 та рішення від 13.12.2019 Щербанівської сільської ради.

Відповідно до п. 20 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 №176 внесення змін постійного характеру до маршруту (продовження, скорочення, зміна шляху проходження між зупинками), введення або вилучення зупинок та/або зміна графіка руху може здійснюватися: 1) на міських і приміських маршрутах у разі зміни: графіка руху (часу відправлення з кінцевих або проміжних зупинок), що не перевищує 20 хвилин; шляху проходження (продовження або скорочення без зміни виду сполучення), що не перевищує 25 відсотків загальної протяжності маршруту; шляху проходження (без зміни кінцевих зупинок та виду сполучення), якщо така зміна стосується не більш як 30 відсотків загальної протяжності маршруту.

Згідно з п. 21 вказаних Правил внесення змін до маршруту та/або графіка руху, передбачених пунктом 20 цих Правил, здійснюється шляхом внесення змін до договору про організацію перевезень чи дозволу на обслуговування (далі - дозвіл) за погодженням сторін.

Аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку ТОВ "Глобус Авто Полтава" не здійснює перевезення пасажирів на території с. Щербані Полтавського району, а виключно забезпечує під`їзд до зупинки вказаного населеного пункту, автобусний маршрут загального користування №22 "Центр-Розсошенське кладовище" є міським маршрутом та підписання додаткової угоди не призвело до зміни кінцевих зупинок на маршруті.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на аргументи учасників процесу, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 по справі № 440/2855/20 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко