Справа № 160/13068/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Справа № 160/13068/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретаря судового засіданняЗіненко А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: Єпіфанова Ю.О. Москалець Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ НАФТА ПЛЮС" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправною бездіяльності та стягнення 1653553,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТ НАФТА ПЛЮС» звернулося з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби та, з урахуванням виправленої позовної заяви від 27.11.2020р., просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не внесення достовірних даних до Реєстру з відшкодування податку на додану вартість щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість позивача у сумі 1 653 553,00 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у сумі 1 653 553,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на зазначений у позові розрахунковий рахунок.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.02.2020р. відбулася зміна найменування позивача із ТОВ «Оптімус Плюс» на ТОВ «ОПТ НАФТА ПЛЮС» згідно відомостей із ЄДРПОУ. 20.01.2017р. позивачем була подана податкова декларація з ПДВ за грудень 2016р., у якій було заявлене бюджетне відшкодування на суму 150 337 096,00 грн., проте, за наслідками проведеної контролюючим органом позапланової виїзної перевірки позивача 05.04.2017р. відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 1 653 553,00 грн., яке за наслідками судового оскарження було визнано протиправним та скасовано згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2017р. у справі №804/2609/17, яка набрала законної сили 19.10.2017р. Отже, позивач вважає, що зазначене вище податкове зобов`язання є узгодженим з моменту набрання судовим рішенням законної сили, що передбачено і п.56.18 ст.56 ПК України та, на думку позивача, зазначене було підставою для відображення такої інформації у Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку та наведена вище сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний день після вчинення контролюючим органом наведених вище дій виходячи з вимог ст.200 ПК України та п.4 Порядку ведення реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017р. № 26 (далі Порядок №26). Позивач також зазначає, що відповідач зобов`язаний був після 19.10.2017р. (після набранням судовим рішенням законної сили) внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання, однак, вказані вище дії відповідачем вчинені не були, що призвело до неотримання позивачем бюджетного відшкодування у визначений законом строк. Щодо обраного способу захисту стягнення з Державного бюджету України на користь позивача заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ у сумі 1 653 553,00 грн., то позивач зазначає, що саме такий спосіб захисту порушеного права є ефективним за наведеною у позові численною судовою практикою Верховного Суду та рішень Європейського Суду з прав людини.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, в усних поясненнях, у письмовому відзиві на позов просив відмовити у задоволенні даного позову у повному обсязі посилаючись на те, що відповідно до Порядку №26 дані щодо суми бюджетного відшкодування за рішенням суду, дата судового рішення і номер судового рішення заповнюються тільки у порядку безспірного списання ПДВ за судовим рішенням та формуються ДФС на підставі даних Казначейства, при цьому, зобов`язання із бюджетного відшкодування виникає тільки після завершення процедури судового оскарження відповідного податкового повідомлення-рішення та відповідачем було оскаржено судове рішення в касаційному порядку, тому відповідач вважає, що процедуру судового оскарження не було завершено, у зв`язку із чим відповідач об`єктивно був позбавлений можливості внести відповідні відомості до Реєстру. Така процедура судового оскарження була завершена згідно постанови Верховного Суду 26.11.2020р. та 09.12.2020р. здійснено внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування й обліковується там, що підтверджено даними наведеного Реєстру, розміщеними на офіційному веб-сайті МФУ, які є відкритими, що спростовує твердження позивача щодо протиправності бездіяльності відповідача.

Окрім того, представником відповідача до канцелярії суду було подано клопотання про процесуальне правонаступництво, у якому останній просив замінити відповідача у цій справі Офіс великих платників ДПС його правонаступником Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків посилаючись на те, що постановою Кабінету Міністрів України №893 від 30.09.2020р. ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи ДПС, у тому числі і Офіс великих платників податків ДПС та утворено нові управління по роботі з великими платниками податків, у тому числі і Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, згідно п.1 Положення про наведене управління, останнє є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України та є правонаступником прав і обов`язків Офісу великих платників податків ДПС, при цьому, відповідач зазначає про можливість заміни контролюючого органу на його правонаступника без завершення процедури ліквідації (реорганізації, перетворення, злиття) державного органу шляхом припинення такого державного органу та внесення відповідних відомостей про його припинення до ЄДРПОУ, що передбачено нормами спеціального Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.05.2003р. №755-ІУ (далі Закон №755), про що, на думку представника відповідача, свідчить і позиція Верховного Суду, викладена у його постановах від 10.09.2020р., від 30.12.2020р. Також в усних поясненнях представник відповідача повідомила, що вона не є працівником Офісу великих платників податків ДПС, оскільки переведена до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, який є відокремленим територіальним підрозділом ДПС України.

Представник позивача проти задоволення згаданого вище клопотання заперечував та зазначив, що, оскільки відомості про припинення відповідача станом на 24.02.2021р. не внесені до ЄДРПОУ, тому є достовірними та відповідач має виконувати свої функції до моменту внесення таких відомостей до ЄДРПОУ.

Розглянувши вказане вище клопотання, вислухавши думку представника позивача з приводу даного питання, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення вказаного клопотання без розгляду на підставі ч.4 ст.180 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням того, що таке клопотання судом було вирішене у підготовчому засіданні 25.01.2021р., а станом на 24.02.2021р. судом не встановлено, а відповідачем жодних доказів не надано, які б свідчили, що заявлене клопотання стосується доказів, поданих після закриття підготовчого провадження.

При цьому, судом не береться до уваги посилання представника відповідача про те, що вона не є працівником Офісу великих платників податків ДПС, а переведена до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, який є відокремленим територіальним підрозділом ДПС України, з огляду на те, що зазначені обставини жодними доказами не підтверджені та не звільняють представника відповідача від виконання її обов`язків на самопредставництво державного органу Офісу великих платників податків ДПС (юридичної особи) у судах, який перебуває лише у стані припинення з урахуванням відомостей, наявних у ЄДРПОУ станом на 24.02.2021 про те, що ОСОБА_1 наділена повноваженнями на самопредставництво вказаного державного органу у судах, вказаний державний орган не припинений у встановленому порядку та у спосіб, встановлений Законом №755, норми якого не звільняють відповідача від обов`язку щодо вчинення дій з приводу завершення процедури ліквідації (перетворення, злиття, реорганізації) шляхом припинення такого державного органу (юридичної особи) та внесення таких відомостей про його припинення до ЄДРПОУ, які є достовірними.

Отже, виходячи з того, що станом на 24.02.2021р. представник відповідача Москалець Г.В. має право на самопредставництво відповідача у судах згідно відомостей з ЄДРПОУ, які перевірені судом та є достовірними згідно до вимог Закону №755, а тому мають використовуватися іншими державними органами (судами), відомості про припинення відповідача до ЄДРПОУ станом на 24.02.2021р. не внесені у порядку та у спосіб, визначений Законом №755, норми якого не звільняють відповідача від обов`язку та не мають переваг у його застосуванні при їх виконанні у разі ліквідації (перетворенні, злитті, реорганізації) державного органу, тому суд приходить до висновку, що до завершення процедури ліквідації відповідача (юридичної особи) шляхом внесення відомостей до ЄДРПОУ про припинення такої юридичної особи, відповідач здійснює свої функції у повному обсязі, у тому числі і щодо представництва в судах його представників, які зазначені у Витязі з ЄДРПОУ станом на 24.02.2021р., дані відомості вважаються достовірними та жодними іншими доказами не спростовані.

При цьому, слід зазначити, що правова позиція Верховного Суду, яка наведена у клопотанні відрізняється від обставин у даній справі, отже, не є подібною до даних правовідносин, оскільки при розгляді правовідносин, які розглядалися судом касаційної інстанції не були враховані та застосовані норми Закону №755, які є спеціальними у сфері прийняття юридичними особами (у тому числі і державними органами) рішень про ліквідацію (перетворення, злиття, реорганізацію) юридичних осіб (державних органів), окрім того, наведені норми спеціального законодавства не надають перевагу при їх застосуванні органам державної влади і не звільняють органи державної влади від їх дотримання з урахуванням того, що норми Закону №755 носять вищу юридичну силу та підлягають виконанню всіма юридичними особами, у тому числі і державними органами, а, відповідно, процедура ліквідації (реорганізацію, перетворення, злиття) повинна бути завершена лише шляхом внесення відомостей про припинення такої юридичної особи (державного органу) до ЄДРПОУ, що передбачено Законом №755.

Є неприпустимим допущення ситуації, за якою посадовими особами державних органів створені ряд контролюючих органів з різними найменуваннями, які виконують одні і ті ж функції, відомості про які внесені в ЄДРПОУ та по яких не завершена процедура ліквідації (реорганізації, перетворення, злиття) шляхом внесення відомостей про їх припинення у спосіб та у порядку, встановленому Законом №755, оскільки зазначене породжує правову невизначеність для інших суб`єктів господарювання та інших державних органів (судів), які використовують такі відомості про момент переходу прав та інтересів органу державного органу до іншого такого ж державного органу, що не відповідає вимогам спеціального Закону №755, який не надає переваг у його застосуванні органу державної влади, не звільняє державний орган від виконання його норм, а визначає, що тільки внесені до ЄДРПОУ відомості є достовірними.

Ухвалою суду від 01.12.2020р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 18.12.2020р. (а.с.109 том 1).

18.12.2020р. у підготовчому засіданні була оголошена перерва до 25.01.2021р., що підтверджується змістом протоколу підготовчого засідання (а.с.166-167 том 1).

Ухвалою суду від 25.01.2021р. було закрито підготовче провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 24.01.2021р. (а.с.219 том 1).

У ході судового розгляду справи судом були встановлені наступні обставини у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТ НАФТА ПЛЮС» (найменування змінено із ТОВ «Оптімус Плюс») зареєстроване як юридична особа за адресою: м. Дніпро, пр.Богдана Хмельницького, буд. 122 кімната 9, перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, що підтверджується даними Витягу із ЄДРПОУ від 12.10.2020р. наявного у справі (а.с.76-80 том 1).

20.01.2017р. Товариством було подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за грудень 2016р. з додатками, у тому числі подано і додаток 4 (заява про повернення бюджетного відшкодування ПДВ), у якому заявлено до бюджетного відшкодування 150 337 096,00 грн., яка була прийнята контролюючим органом згідно копії Квитанції №2, що підтверджується змістом їх копій (а.с.17-51 том 1).

У подальшому, контролюючим органом була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача за результатами якої був складений акт від 21.03.2017р. №20/28-10-46-09-36726843 за висновками якого було встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства та 05.04.2017р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № за яким позивачеві було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 653 553,00 грн. по декларації за грудень 2016р. про що свідчить зміст копії постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2017р. у справі №804/2609/17, наявної у справі (а.с.52-62 том 1).

Також зі змісту наведеного судового рішення вбачається, що вказане вище податкове повідомлення-рішення було визнано протиправним та скасовано та з урахуванням змісту ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017р. про залишення вказаного судового рішення без змін, дане судове рішення набрало законної сили 19.10.2017р., що підтверджується копіями наведених судових рішень (а.с.52-70 том 1).

Отже, з 19.10.2017р. (дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/2609/17) податкове зобов`язання з відшкодування ПДВ у сумі 1 653 553,00 грн. є узгодженим на користь позивача згідно до вимог п.56.18 ст.56 ПК України, а, відповідно, контролюючий орган із вказаної дати зобов`язаний був внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування повну інформацію щодо вказаної узгодженої суми бюджетного відшкодування у відповідності до вимог ст.200 ПК України та Порядку №26, яка у подальшому стає доступною для органів Казначейства та перераховується на поточні рахунки позивача, у строки, встановлені п.200.13 ст.200 ПК України.

Як встановлено судом із наданих учасниками справи копій документів, вищенаведені дії по внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ позивачеві повної інформації щодо бюджетного відшкодування у сумі 1 653 553,00 грн. відповідачем після 19.10.2017р. вчинені не були, що не було спростовано і представником відповідача у судовому засіданні.

Позивач не погоджується із вищенаведеною бездіяльністю відповідача, просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не внесенні достовірних даних до Реєстру з відшкодування ПДВ щодо бюджетного відшкодування позивача на вказану суму, а також і стягнути з Державного бюджету України заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ посилаючись на те, що така бездіяльність відповідача призвела до порушення останнім вимог ст.200 ПК України та вимог Порядку №26 та ефективним способом захисту порушеного права є саме стягнення з Державного бюджету України заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ у розмірі 1 653 553,00 грн.

Заслухавши учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити певні дії, при цьому, вийшовши за межі позовних вимог, з метою повного захисту прав і інтересів позивача згідно до приписів ст.ст. 5, 9 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-УШ від 21 грудня 2016 року, який набрав чинності з 1 січня 2017 року (далі Закон №1797), був змінений порядок бюджетного відшкодування ПДВ платникам цього податку, який не передбачає надання контролюючим органом відповідного висновку та його направлення до органу державного казначейства. Відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної у Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 ст.200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку, відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу (абзац другий пункту 200.10 статті 200 ПК України).

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування визначений у пункті 200.12 цієї статті.

Так, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженої в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акту перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України".

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

При цьому, пунктами 52 та 56 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, якими цей підрозділ був доповнений Законом №1797, визначено, що до 10 січня 2017р. центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 01.01.2017р., сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016р., за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі Порядок №26), який згідно з пунктом 3 цієї постанови, набирав чинності з 1 квітня 2017 року.

Зазначеною постановою встановлено, що до набрання чинності цим Порядком бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, здійснюється в порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Відповідно до положень пункту 4 Порядку №26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані: дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість, або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку №26 передбачено, що інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Пунктом 12 Порядку №26 встановлено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому, органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Отже, після набрання чинності Порядком №26, тобто, з 1 квітня 2017 року, на відповідача (контролюючий орган) покладено обов`язок по внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.

Так, як свідчать зміст досліджених судом копій документів, 20.01.2017р. позивач подав податкову декларацію з ПДВ за грудень 2016р., у складі якої була подана заява (додаток №4) про бюджетне відшкодування в сумі 150 337 096,00 грн., що підтверджується їх копіями наявними у справі (а.с.17-50 том 1).

У подальшому, контролюючим органом була проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань правомірності декларування заявленої до бюджетного відшкодування ПДВ суми за грудень 2016р. за наслідками якої був складений акт від 21.03.2017р. №20/28-10-46-09-36726843 за висновками якого було встановлено порушення вимог податкового законодавства та на підставі вказаного акту 05.04.2017р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № за яким позивачеві було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 653 553,00 грн., яке було оскаржено у судовому порядку та за результатами такого оскарження постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2017р. у справі №804/2609/17 вищенаведене податкове повідомлення-рішення було визнано протиправним та скасовано, вказане судове рішення набрало законної сили 19.10.2017р., що підтверджується матеріалами справи на не оспорюється сторонами (а.с.52-070 том 1).

Разом з тим, у ході судового розгляду даної справи судом було встановлено, що після 19.10.2017р. (дата набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/2609/17) контролюючим органом всупереч вимогам наведеного законодавства вищевказані дії по внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ даних про узгоджену суму бюджетного відшкодування позивачеві у розмірі 1 653 553,00 грн. задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання, вчинені не були, що призвело до неотримання позивачем бюджетного відшкодування на вказану суму у визначений законом строк.

Факт не внесення контролюючим органом до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування позивачеві у розмірі 1 653 553,00 грн. по декларації за грудень 2016 року саме після 19.10.2017р. ( дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/2609/17), а також і не вчинення таких дій і станом на 25.01.2021р. підтверджується змістом копії листа Державної казначейської служби України від 26.01.2021р. № 12-12-12/2020, у якому міститься відомості про те, що інформації з Реєстру про узгоджену суму бюджетного відшкодування ПДВ на користь позивача у сумі 1 653 553,00 грн. до Казначейства не надходило (а.с.229-230 том 1), що спростовує доводи відповідача про те, що відповідачем була 09.12.2020р. внесена до Реєстру заяв інформація про повернення вказаної суми бюджетного відшкодування, яка обліковується там.

При цьому, у ході судового розгляду даної справи вище наведена інформація у листі Державної казначейської служби України представником відповідача жодними доказами не спростована.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що контролюючим органом у даних правовідносинах була допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у не внесенні після 19.10.2017р. ( дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/2609/17), даних до Реєстру заяв про узгоджену суму бюджетного відшкодування ПДВ позивачеві у розмірі 1 653 553,00 грн., що призвело до порушення права позивача на отримання бюджетного відшкодування у визначений законом строк, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання такої бездіяльності протиправною.

У відповідності до вимог ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, представником відповідача у ході судового розгляду даної справи не було надано жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про правомірність та обґрунтованість бездіяльності відповідача, яка полягає у не внесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ позивачеві у розмірі 1 653 553,00 грн. після 19.10.2017р. (дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/2609/17), з урахуванням встановлених судом обставин та аналізу наведених норм податкового законодавства у цій сфері.

При цьому, судом не можуть бути покладені в основу даного судового рішення та відхиляються як безпідставні, аргументи представника відповідача про те, що тривала процедура касаційного оскарження судового рішення у справі №804/2609/17, яка була завершена тільки 26.11.2020р., з огляду на те, що судове рішення у наведеній справі набрало законної сили після прийняття ухвали Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом від 19.10.2017р. за наслідками апеляційного оскарження у відповідності до вимог ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній до 15.12.2017р., а отже, саме після 19.10.2017р. судове рішення у справі №804/2609/17 підлягає примусовому виконанню всіма органами та їх посадовими і службовими особами на всій території України за приписами ч.1 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній до 15.12.2017р. та вимог ст. 129-1 Конституції України.

З огляду на наведене, можна дійти висновку, що процедура касаційного оскарження вищенаведеного судового рішення у справі №804/2609/17 за зверненням контролюючого органу до Верховного Суду України не зупиняє виконання такого судового рішення з урахуванням вищенаведених норм, у тому числі і норм Конституції України з урахуванням того, що представником відповідача жодних доказів зупинення виконання цього судового рішення Верховним Судом України на стадії його касаційного розгляду суду не надано та як зазначив представник відповідача така заява контролюючим органом про зупинення виконання судового рішення до Верховного Суду України не подавалась.

За викладеного, посилання представника відповідача на те, що відповідач був позбавлений об`єктивної можливості внести відомості до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування позивачеві у розмірі 1 653 553,00 грн. після 19.10.2017р. (дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/2609/17) є неспроможними та такими, що суперечать вимогам ст.129-1 Конституції України.

Також судом критично надається оцінка доводам представника відповідача про те, що 09.12.2020р. контролюючим органом здійснено внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування позивачеві, яка обліковується там, з огляду на те, що зазначені доводи спростовуються відомостями, наведеними у листі Державної казначейської служби України від 26.01.2021р. за № 12-12-12/2020, у якому зазначено, що станом на 25.01.2021р. інформації з Реєстру про узгоджену суму бюджетного відшкодування ПДВ на користь позивача у сумі 1 653 553,00 грн. до Казначейства не надходило (а.с.229-230 том 1).

Наведена у вищевказаному листі Державної казначейської служби України інформація представником відповідача жодними належними та достатніми доказами не спростована, а також і не надано доказів, які б свідчили про те, що саме з 19.10.2017р. вищенаведена сума бюджетного відшкодування була доступна у відповідному Реєстрі органу Казначейства для виконання у відповідності до вимог Порядку №26 у розумінні ст.ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши правомірність бездіяльності відповідача, яка полягає у не внесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних про узгоджену суму бюджетного відшкодування ПДВ позивача у розмірі 1 653 553,00 грн. після 19.10.2017р. (дати набрання законної сили судовим рішенням у справі № 804/2609/17) з урахуванням вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що, допустивши вищевказану бездіяльність відповідач, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, необґрунтовано, несвоєчасно, тобто з порушенням строків, протягом яких повинні були бути вчинені відповідні дії суб`єктом владних повноважень відповідачем, що встановлені вищенаведеним податковим законодавством та Порядком №26, які регулюють спірні правовідносини.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що, допустивши вищенаведену бездіяльність, відповідач порушив права та інтереси позивача на отримання бюджетного відшкодування у строк, встановлений законом, які підлягають судовому захисту шляхом визнання такої бездіяльності протиправною.

В той же час, щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права у вигляді стягнення з Державного бюджету України на користь позивача заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ у сумі 1 653 553,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача, зазначений у позові та який заявлений позивачем саме до Офісу великих платників податків ДПС, як ефективного способу захисту порушеного права, то у цій частині позовних вимог слід відмовити, замінивши вказаний спосіб захисту порушеного права з урахуванням положень Порядку №26, який передбачає автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ органом Казначейства лише шляхом наповнення відповідачем як контролюючим органом Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних про узгоджену суму такого бюджетного відшкодування, у зв`язку з чим тільки після 01.04.2017р. (дати набрання чинності Порядком №26) ефективним способом захисту поручених прав у даних правовідносинах є саме зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії щодо внесення до вказаного Реєстру таких даних, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таке право суду обумовлено принципом верховенства права, як основоположного принципу адміністративного судочинства, який визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, із системного аналізу наведених норм можна дійти висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача після 01.04.2017р. (набрання чинності Порядком №26), у разі визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, є зобов`язання такого суб`єкта владних повноважень (відповідача) вчинити певні дії, а саме: зобов`язати відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування повну інформацію щодо відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПТ НАФТА ПЛЮС» суми податку на додану вартість по декларації за грудень 2016р. у розмірі 1 653 553,00 грн., що відповідає вищезгаданим вимогам п.4 ч.1 ст.5, ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України та є дотриманням вимог Порядку №26 щодо повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ лише шляхом інформаційного наповнення наведеного Реєстру заяв, зокрема, внесення контролюючим органом до такого Реєстру інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка стає доступною органу Казначейства до виконання та підлягає перерахуванню платнику ПДВ у автоматичному порядку.

Відповідна правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 04 лютого 2021 року у справі №280/4245/19, яка є обов`язковою для застосування адміністративним судом згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, слід зазначити, що позовні вимоги позивача про стягнення з Державного бюджету України бюджетної заборгованості у даній справі заявлені до Офісу великих платників податків ДПС, який не є розпорядником бюджетних коштів за приписами Бюджетного кодексу України, а отже, Офіс великих платників податків ДПС не може виступати відповідачем у справах про стягнення з Державного бюджету України бюджетної заборгованості, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині задоволенню не підлягають.

При цьому, зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у його постанові від 12 лютого 2019р. у справі №826/7380/15, на застосуванні якої наполягав позивач у позові, де відповідачем щодо стягнення із Державного бюджету України бюджетної заборгованості виступав саме орган Державної казначейської служби, а тому, дана правова позиція підлягає застосуванню адміністративним судом у відповідності до вимог ч.5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За викладених обставин, у задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України заборгованості бюджету з ПДВ у розмірі 1 653 553,00 грн., заявлених до Офісу великих платників податків ДПС, позивачеві слід відмовити.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, даний адміністративний позов підлягає задоволенню частково шляхом визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання такого суб`єкта владних повноважень відповідача, до якого спрямовані позовні вимоги, вчинити певні дії, виходячи з вимог п.4 ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин підлягають стягненню з бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь позивача судові витрати позивача, понесені ним по сплаті судового збору у розмірі 10510,00 грн., виходячи із розрахунку 21020,00 грн. (сплаченого судового збору за платіжним дорученням №100001 від 05.10.2010р.) / 2, тобто, пропорційно задоволеним позовним вимогам за нормами ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 205, 241-246, 250, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ НАФТА ПЛЮС" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправною бездіяльності та стягнення 1653553,00 грн. задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної податкової служби щодо не внесення даних до Реєстру з відшкодування податку на додану вартість щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "ОПТ НАФТА ПЛЮС" у сумі 1653553,00 грн.

Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування повну інформацію щодо відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "ОПТ НАФТА ПЛЮС" (49033, м. Дніпро, пр-т Богдана Хмельницького, буд.122, кімната 9, ) суми податку на додану вартість по декларації за грудень 2016 року у розмірі 1653553,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ НАФТА ПЛЮС" (49033, м. Дніпро, пр-т Богдана Хмельницького, буд.122, кімната 9, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10510 грн. 00 коп. (десять тисяч п`ятсот десять гривень 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено - 09.03.2021р.

Суддя С.О. Конєва