Справа № 200/8521/20-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 р. Справа№200/8521/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., секретаря судового засідання - Ященко А.В.,

за участю:

представника позивача - Усенко В.Ж.,

відповідач - не з`явився,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 62819368 від 13 серпня 2020 року про стягнення основної винагороди,-

в с т а н о в и в:

До Донецького окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство «КОНЦЕРН СТИРОЛ» із позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, в якому просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича від 13 серпня 2020 року про стягнення з ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» основної винагороди у розмірі 10 322 694,69 грн, винесеної в межах виконавчого провадження № 62819368 із примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 26.02.2015 року у справі № 25/7.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим Ігорем Миколайовичем (далі - приватний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62819368 з примусового виконання наказу № 25/7 від 26 лютого 2015 року, виданого Господарським судом Запорізької області про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» загальної суми у розмірі 103 226946,93 грн. 13 серпня 2020 року відповідачем винесено постанову ВП № 62819368 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 322 694, 69 грн.

Позивач стверджує, що постанова про стягнення основної винагороди є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки була винесена відповідачем передчасно, без вчинення відповідних дій направлених на примусове виконання рішення. Крім того, позивач вважає, що відповідачем невірно обчислено розмір основної винагороди та розраховано її без урахування ухвали Господарського суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року, яким виключено з наказу Господарського суду Запорізької області від 22 лютого 2015 року суми основного боргу, пені та витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

У додаткових поясненнях позивач вказує на те, що постановою приватного виконавця від 12 січня 2021 року виконавчий документ повернуто за заявою стягувача, тому, підстави для стягнення основної винагороди відсутні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року провадження у справі № 200/8521/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови було закрито.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 200/8521/20-а скасовано, справу направлено до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року справа прийнята до провадження судді Шувалової Т.О. та призначена до розгляду на 09 березня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду, з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. У відзиві на позов, стверджує про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що всі вчинені ним дії, у виконавчому провадженні, відповідають вимогам законодавства.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22 квітня 2013 року у справі № 25/7 позовні вимоги Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства «Концерн Стирол» задоволено частково, внаслідок чого стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Концерн Стирол» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 74 840 452, 99 грн - основного боргу, 16 472 301,36 грн - пені, 25 500,00 грн - державного мита та 236,00 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03 лютого 2015 року рішення Господарського суду Донецької області від 22 квітня 2013 року у справі 25/7 скасовано в частині зменшення пені на 20% та прийнято у цій частині нове рішення, яким стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Концерн Стирол» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» пені у сумі - 20 590 376, 71 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

26 лютого 2015 року Господарським судом Запорізької області видано наказ на примусове виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 03 лютого 2015 року у справі 25/7. Загальна сумма стягнення складала 103 226 946,93грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07 жовтня 2015 року у справі № 25/7 затверджено мирову угоду від 16.09.2015 року, укладену між з Публічним акціонерним товариством «Концерн Стирол» та Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на наступних умовах: Сторони домовилися, що Боржник зобов`язується сплатити на користь Стягувача 74 840 452,99 гривень (сімдесят чотири мільйони вісімсот сорок тисяч чотириста п`ятдесят дві гривні 99 коп.) суму основного боргу, 25 500,00 гривень (двадцять п`ять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) державного мита (судового збору) та 236,00 гривень (двісті тридцять шість грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу рівними частинами щомісячно впродовж 23 місяців по 3 119 424,54 грн. (три мільйони сто дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять чотири гривні 54 коп.), а в двадцять четвертому місяці 3 119 424,57 грн. (три мільйони сто дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять чотири гривні 57 коп.) починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому завершиться антитерористична операція, що проводиться у зв`язку з подіями в окремих районах Донецької та Луганської областей. При цьому місяцем, в якому завершиться антитерористична операція, вважається місяць, в якому набере чинності нормативно-правовий акт про завершення антитерористичної операції. Сторони підтверджують та однаково розуміють, що предметом цієї мирової угоди не є пеня, три проценти річних та інфляційні втрати, тобто Стягувач як Позивач не відмовляється від позовних вимог у справі № 25/7 стосовно стягнення пені, трьох процентів річних, та інфляційних втрат; зазначена мирова угода не є домовленістю про передачу Позивачеві відступного (стаття 600 ЦК України) прощенням (стаття 605 ЦК України) пені, трьох процентів річних, та інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року у справі № 25/7 наказ господарського суду Запорізької області від 26.02.2015 року, у цій же справі, визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України сум: основного боргу - 74840452,99 грн, державного мита- 25500,00 грн та 236,00 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Тобто, з урахуванням затвердженої судом мирової угоди, загальна сума стягнення у примусовому порядку складала 28 360 757,94грн.

13 серпня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62819368 щодо стягнення у примусовому порядку -103 226 946,93 грн.

13 серпня 2020 року приватним виконавцем в рамках ВП № 62819368 винесено постанову про стягнення з боржника 10% основної винагороди в розмірі - 10 322 694, 69грн.

13 серпня 2020 року приватним виконавцем в рамках ВП № 62819368 винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень: №62819336, № 62819368 у зведене виконавче провадження № 62819448.

12 жовтня 2020 року постановою приватного виконавця внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження за ЗВП № 62819448 до складу якого входить, зокрема, ВП №62819368 та визначено загальну суму яка підлягає примусовому стягненню за виконавчим провадженням № 62819368 у розмірі - 28 360 757,94 грн., замість раніше визначеної - 103 226 946,93 грн.

Предметом спору у даній справі є законність винесення приватним виконавцем в рамках ВП № 62819368 постанови про стягнення з боржника 10% основної винагороди в розмірі - 10 322 694, 69грн.

Звертаючись з позовом до суду позивач стверджує про те, що однією з підстав протиправності постанови про стягнення приватним виконавцем 10% основної винагороди є той факт, що сума основної винагороди розрахована приватним виконавцем не від належної суми боргу.

Згідно статті 31 Закону «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі- Закон № 1403-VIII) за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до пункту 9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкції № 512/5) основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно частини другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1404) виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За аналізу норм діючого законодавства вбачається, що у разі виконання рішення майнового характеру, основна винагорода приватного виконавця у виконавчому провадженні розраховується у відсотковому співввідношенні від суми, що підлягає стягненню.

Враховуючи, що загальна сума боргу, яка підлягала стягненню за виконавчим провадженням № 62819368 складала - 28 360 757,94 грн, і сторонами це не заперечується, саме з цієї суми і повинно бути розраховано 10% суми основної винагороди приватного виконавця за ВП № 62819368.

Разом з цим, основна сума винагороди залишилась розрахованою у спірній постанові в розмірі 10% від раніше визначеної суми примусового стягнення - 103 226 946,93 грн і складає - 10 322 694,69 грн.

Таким чином, відсоток основної винагороди розрахований приватним виконавцем від неналежної суми боргу, що підлягає стягненню за ВП № 62819368.

В абзаці п`ятнадцятому відзиву на позовну заяву приватний виконавець зазначає, що станом на 12 жовтня 2020 року сума боргу за ВП№ 62819368 складає - 28 360 757,94 грн та основна винагорода за виконавчим провадженням складає - 2 836 075,79грн. Тобто, приватний виконавець у відзиві до позову правильно зазначає розрахунок основної винагороди від суми боргу. Проте, не наводить доводів, чому сума основної винагороди у спірній постанові за ВП № 62819368 залишена у розмірі - 10 322694,69 грн.

Посилання приватного виконавця у відзиві на те, що загальна сума стягнення за зведеним виконавчим провадженням № 62819448, до складу якого входить і спірне виконавче провадження, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця і мінімальних витрат складає - 680 549 297, 46 грн, не приймаються судом до уваги, оскільки зазначена сума є загальною і не впливає на необґрунтовано визначений приватним виконавцем розмір основної винагороди за спірною постановою, яка є чинною і її розрахунок не відповідає вимогам Закону.

Аналізуючи вищенаведене та враховуючи норми діючого законодавства, суд дійшов висновку, що розрахунок суми основної винагороди був обчислений приватним виконавцем всупереч вимогам частини другої статті 27 Закону № 1404-VIII та пункту 2 частини третьої статті 31 Закону № 1403-VIII, що є підставою для визнання постанови протиправною та її скасування.

Крім того, на час розгляду даної справи, постановою Східного апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі № 25/7 задоволено скаргу Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» внаслідок чого, визнано незаконною та скасовано постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 62819368 від 13 серпня 2020 року з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 26 лютого 2015 року у справі № 25/7 (том 2, арк.справи 159-164).

Згідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, судовим рішенням у справі № 25/7 встановлена протиправність прийняття приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження № 62819368 від 13 серпня 2020 року, що також дає підстави для висновку про необхідність скасування спірної постанови, як похідної.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази надані учасниками справи, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про судовий збір»8 липня 2011 року№ 3674-VI, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, під час звернення до суду за даним позовом, судовий збір у розмірі 21120,00 грн сплачено ТОВ «ХІМ ТРЕЙД», відповідно до умов договору доручення від 19 лютого 2019 року №2ST укладеного між позивачем та ТОВ «ХІМ ТРЕЙД» (платіжне доручення №9907 від 09 вересня 2020 року та № 100594 від 24 вересня 2020 року (том 1 а.с.7, 38)).

Відповідно до вимог частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням того, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, суд дійшов висновку про те, що судовий збір у розмірі 21 120,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 2, 6, 10, 19-20, 22, 72, 78, 90, 132, 139, 194, 241-246, 250, 255, 271, 287, 293, 295, пунктом 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича від 13 серпня 2020 року ВП 62819368 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» основної винагороди у сумі 10 322 694,69 грн.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича (ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 21 120 (двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 коп. на користь Приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення виготовлено та проголошено 09 березня 2021 року.

Суддя Т.О. Шувалова