Справа № 400/2965/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 р. № 400/2965/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Управління соціального захисту населення Вознесенської міської ради Миколаївської області, вул. Пушкінська, 1, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500

про:визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення № 5065/03/03.0119 від 21.12.2019, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати дії Управління соціального захисту населення Вознесенської міської ради (надалі Управління або відповідач) в частині перепризначення позивачу житлової субсидії за період з 01.05.2018 по 31.12.2019 протиправними;

визнати протиправним та скасувати рішення Управління, яке оформлене повідомленням про повернення надміру виплачених державних коштів № 5065/03/03.0119 від 21.12.2019 та рішення Управління, яке оформлене протоколом № 8 від 01.04.2020 засідання комісії, в частині відрахування по 20% щомісячно суми боргу;

зобов`язати Управління припинити утримання надміру виплачених сум на підставі рішення, оформленого протоколом № 8 від 01.04.2020 засідання комісії, в частині відрахування по 20% щомісячно суми боргу;

зобов`язати Управління виплатити позивачу незаконно утримані кошти на підставі рішення, оформленого протоколом № 8 від 01.04.2020 засідання комісії, в частині відрахування по 20 % щомісячно суми боргу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема, вказала, що Управління діяло всупереч «Положенню про порядок призначення житлових субсидій», а утримання грошових коштів без її згоди є незаконним.

Ухвалою від 12.11.2020 (ар. с. 134-135) суд залишив без розгляду заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог (ар. с. 129-131).

Управління вимоги адміністративного позову не визнало, зазначило у відзиві (ар. с. 49-51), що проведеною ним перевіркою був встановлений факт подання позивачем недостовірних даних, що стало підставою для прийнятого рішення про повернення надміру виплачених сум.

Позивач подала відповідь на відзив (ар. с. 61-64), додаткові пояснення (ар. с. 74-76); відповідач заперечення на відповідь на відзив (ар. с. 69-71).

В судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримала. Відповідач заявив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Як встановлено судом, з 2011 року ОСОБА_1 отримує в Управлінні житлову субсидію.

Згідно з викладеним у відзиві, у грудні 2019 року відповідач здійснив перевірку паперової справи і встановив факт подання позивачем недостовірних даних (відсутність у декларації, що була подана ОСОБА_1 у листопаді 2011 року (ар. с. 52), інформації про її чоловіка).

21.12.2019 комісія Управління прийняла рішення про припинення виплати позивачу субсидії з січня 2020 року.

Як вказано у протоколі засідання від 21.12.2019 № 35 «… житлова субсидія призначалась на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні без звернення. Під час перевірки особової справи по житловій субсидії було з`ясовано що заявниця перебуває у шлюбі, але про дані обставини Управління соціального захисту населення не повідомила …». Жодних посилань на документи, що підтверджують вказані обставини, а також на норми законодавства, рішення комісії Управління від 21.12.2019 не містить (ар с. 15).

Також, 21.12.2019 Управління направило позивачу «Повідомлення про повергнення надміру виплачених державних коштів» (вих. № 5065/03/03-0113, надалі Повідомлення, ар. с. 12).

Як вказано у Повідомленні «… під час перевірки Вашої особової справи по житловій субсидії було з`ясовано, що Ви перебуваєте у шлюбі, але про дані обставини Управління соціального захисту населення не повідомили. Відповідно до п.24. Положення Постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21 жовтня 1995 року (в редакції ПКМ №807 від 14.08.2019 р.) під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. Згідно п.78 вищезазначеної постанови після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні. Тому субсидія за вашою адресою перепризначалась автоматично. Жодних заяви про підтвердження сімейного стану від Вас не надходило. Отже, враховуючи вищезазначене, житлова субсидія має бути повернута з 01.05.2018 р. по 31.12.2019 р. так як змінився склад сім`ї членів домогосподарства. Таким чином, у Вас по житловій субсидії виникла переплата державних коштів в сумі 13559,77грн., які необхідно повернути до 25.01.2020 р. …».

Суд зауважив, що, відповідно до чинної станом на 21.12.2019 редакції пунктів 90, 119, 125 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 21.10.1995 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (надалі Положення), зазначення громадянином у заяві та/або декларації недостовірних даних, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії, та неповідомлення громадянином структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про зміни у складі сім`ї члена домогосподарства є різними підставами для вимоги про повернення громадянином суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії.

Таким чином, зміст Повідомлення не узгоджується зі змістом рішення комісії Управління, зафіксованого у протоколі від 21.12.2019 № 35.

У 2020 році позивач звернулась до Управління з приводу призначення житлової субсидії, та 01.04.2020 комісія Управління прийняла рішення: «призначити субсидію та відраховувати по 20% щомісячно суми боргу». Це рішення зафіксовано протоколом № 8 (надалі Протокол, ар. с. 29). У Протоколі вказано, що «… заявниця проживає одна, пенсіонерка з чоловіком розлучена 25.02.2020 р., але з травня 2018 р. була відсутня інформація у справі про те що ОСОБА_2 заміжня, на підставі чого виявлено порушення законодавства з травня 2018 р., що призвело до переплати державних коштів на суму 13559,77 грн. …». Правового обґрунтування рішення комісії Управління від 01.04.2020 не містить.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно з пунктом 125 Положення (в редакції, що була чинною 21.12.2019 дата Повідомлення та 01.04.2020 дата Протоколу), у випадках, зазначених в абзацах четвертому-сьомому пункту 119 цього Положення, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) субсидії повертається громадянином, а сума житлової субсидії, яка надавалась не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії. У разі призначення житлової субсидії громадянина на наступний період структурний підрозділ з питань соціального захисту населення може утримувати суму надміру виплаченої житлової субсидії під час виплати щомісячних сум субсидій шляхом їх зменшення не більш як на 20 відсотків.

Абзацом четвертим пункту 119 Положення передбачено, що за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителеві, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, якщо у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії.

При цьому, пунктом 124 Положення встановлено, що у випадках, зазначених в абзацах четвертому-сьомому пункту 119 цього Положення, житлову субсидію після подання нових заяви та декларацій може бути призначено лише на наступний опалювальний (неопалювальний) сезон за рішенням комісії.

Відповідно до Протоколу, комісія Управління прийняла рішення про призначення субсидії із щомісячним відрахуванням 20 відсотків суми боргу.

Виходячи з наведеного вище, для підтвердження законності та обґрунтованості утримання з позивача суми надміру виплаченої житлової субсидії під час виплати щомісячних сум субсидій (що, згідно з Протоколом, були призначені у квітні 2020 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.02.2020) шляхом їх зменшення не більш як на 20 відсотків Управління мало надати належні, допустимі, достовірні та достатні докази того, що:

1. Позивач у заяві та/або декларації зазначила недостовірні дані.

2. Недостовірність даних вплинула на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії.

Відповідач таких доказів суду не надав.

Суд зауважив, що ОСОБА_1 , як вказано вище, з моменту початку дії Положення в редакції постанови № 329 (01.05.2018) до 2020 року взагалі не подавала заяву та/або декларацію відповідно до норм Положення (в редакції постанови № 329). Як вказало Управління у відзиві «… субсидія ОСОБА_1 перепризначалась автоматично …».

Управління не вказало, в якій саме заяві (декларацій) з тих, що їх подавала позивач протягом 2011-2017 років, ОСОБА_1 зазначила недостовірні дані, в чому полягає їх недостовірність, та яким чином ця недостовірність вплинула на встановлення права позивача на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вказано вище, у протоколі засідання комісії Управління від 21.12.2019 № 35 (який став підставою для направлення позивачу Повідомлення та припинення виплати субсидії з січня 2020 року) вказано, що «… під час перевірки особової справи по житловій субсидії було з`ясовано, що заявниця перебуває у шлюбі, але про дані обставини Управління соціального захисту населення не повідомила …» (ар. с. 15).

У Протоколі (відповідно до якого позивачу у 2020 році було призначено житлову субсидію з одночасним утриманням надміру виплаченої суми) вказано, що «… заявниця проживає одна, пенсіонерка з чоловіком розлучена 25.02.2020 р., але з травня 2018 р. була відсутня інформація у справі про те що ОСОБА_2 заміжня, на підставі чого виявлено порушення законодавства з травня 2018 р., що призвело до переплати державних коштів на суму 13559,77 грн. …».

Суд зазначив, що, за твердженнями позивача, при її первісному зверненні з приводу отримання субсидії (2011 рік) нею була подана відповідачу копія сторінок паспорта, тому посадові особи Управління були зобов`язані ще у 2011 році встановити факт перебування позивача у шлюбі. Ці твердження ОСОБА_1 Управління не заперечило.

У заяві, з якою ОСОБА_1 звернулась до Управління 19.12.2011 з приводу призначення житлової субсидії, позивач вказала, що «… шлюб зареєстрований, з чоловіком не проживаю 24 роки місце знаходження чоловіка не відомо …» (ар. с. 53).

Управління задовольнило цю заяву. Так, у протоколі засідання комісії Управління № 02 від 20.01.2020 вказано, що «… до відділу соціальних виплат, компенсацій та персоніфікованого обліку пільгових категорій населення надійшла заява від ОСОБА_1 про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг при відсутності доходів за обчислювальний період. Заявниця 1962р.н. проживає разом з сином-1986р.н. за адресою … ОСОБА_1 перебуває в шлюбі, місцезнаходження чоловіка невідомо, так як разом не проживають близько 24 років …» (ар. с. 156).

Крім того, у січні 2013 року ОСОБА_1 подала до Управління заяву про призначення субсидії (ар. с. 167-169), декларацію про доходи та майновий стан (ар. с. 171-174) та заяву, в якій, зокрема, зазначила таке: «… перебуваю в шлюбі, але с чоловіком не проживаю 25 років не відомо місцезнаходження чоловіка …» (ар. с. 170). Такого ж змісту заяви ОСОБА_1 подала 02.12.2013 (ар. с. 184) та 22.04.2014 (ар. с. 194).

Таким чином, з 2011 року Управлінню було відомо про те, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі, проте ця обставина не була перешкодою у призначенні позивачу субсидії.

Ухвалою про відкриття провадження у справі суд зобов`язав відповідача подати належним чином засвідчені копії всіх документів, що пов`язані з нарахуванням та виплатою позивачу субсидії.

Відповідач не надав суду документи, що стосуються призначення ОСОБА_1 субсидії на період з 01.05.2018 по 31.12.2019 (час, за який позивач, за твердженнями Управління, має повернути отримані суми). Згідно з переліком (ар. с. 155), останні за датою заяви і декларації ОСОБА_1 подала 20.06.2017.

Проте, як вказав відповідач, на період з 01.05.2018 по 31.12.2019 субсидію він призначав автоматично.

Виходячи з цього, можна зробити висновок, що призначення субсидії в період з 01.05.2018 по 31.12.2019 здійснювалось за заявою і декларацією, що були подані позивачем 20.06.2017.

Суд зауважив, що форма цих документів (ар. с. 212, 213) взагалі не передбачає відображення інформації про чоловіка: в декларації заявник мав зазначити відомості про осіб, які зареєстровані у житловому приміщенні/будинку. Колишній чоловік ОСОБА_1 не був зареєстрований у житловому приміщенні/будинку позивача.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у Управління не було підстав для вимоги про повернення позивачем суми надміру виплаченої житлової субсидії та для утримання цієї суми за рахунок субсидії, що була призначена у 2020 році.

Відповідно, Управління має припинити утримання та повернути позивачу суму вже утриманих коштів. Станом на 01.01.2021, згідно з листом від 13.01.2021 № Г-9, з 13 559,77 грн. Управління утримало 1 674,46 грн. (ар. с. 140).

В судовому засіданні представник позивача позовну вимогу про визнання дій Управління в частині перепризначення ОСОБА_1 житлової субсидії за період з 01.05.2018 по 31.12.2019 протиправними не підтримала.

З урахуванням цього, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Вознесенської міської ради Миколаївської області (вул. Пушкінська, 1, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500, ідентифікаційний код за ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Вознесенської міської ради Миколаївської області, яке оформлено «Повідомленням про повернення надміру виплачених державних коштів» від 21.12.2019 № 5065/03/03.0113.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Управління соціального захисту населення Вознесенської міської ради Миколаївської області, що було оформлено протоколом засідання № 8 від 01.04.2020, в частині відрахування по 20% щомісячно суми боргу.

4. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Вознесенської міської ради Миколаївської області (вул. Пушкінська, 1, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500, ідентифікаційний код за ) припинити утримання суми надміру виплаченої житлової субсидії (13 559,77 грн.), що здійснюється на підставі рішення, оформленого протоколом засідання № 8 від 01.04.2020, про призначення ОСОБА_1 житлової субсидії.

5. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Вознесенської міської ради Миколаївської області (вул. Пушкінська, 1, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500, ідентифікаційний код за ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) кошти, що були утримані на підставі рішення, оформленого протоколом засідання № 8 від 01.04.2020.

6. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна