Справа № 640/25494/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

09 березня 2021 року справа №640/25494/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у врахуванні при нарахуванні пенсії довідки про складові заробітної плати державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 31 серпня 2020 року №058/9/1-4832 та довідки про розміри надбавок, премій та інших виплат директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2020 року №085/9/1-4832 за липень 2020 року та в подальшому здійснювати виплату позивачу пенсію, виходячи з розміру 90 відсотків від загального розміру заробітної плати директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за липень 2020 року; 2) зобов`язання відповідача врахувати при нарахуванні позивачу пенсії довідки про складові заробітної плати державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 31 серпня 2020 року №058/9/1-4832 та довідки про розміри надбавок, премій та інших виплат директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2020 року №085/9/1-4832 за липень 2020 року та в подальшому здійснювати виплату позивачу пенсію, виходячи з розміру 90 відсотків від загального розміру заробітної плати директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за липень 2020 року, без обмеження граничного розміру пенсії; 3) зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу різницю між нарахованою пенсією, виходячи з розміру 90 відсотків від загального розміру директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за липень 2020 року, та фактично виплаченою пенсією, починаючи з 01 вересня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідач протиправно відмовив у здійсненні перерахунку пенсії позивача за його заявою з урахуванням довідки про складові заробітної плати державного службовця та довідки про розміри надбавок, премій та інших виплат директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради за липень 2020 року.

Ухвалою від 27 жовтня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/25494/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Позивач подав 10 листопада 2020 року заяву про приєднання письмових доказів до матеріалів справи, відповідно до якої на підтвердження доводів, що викладені в позовній заяві, позивач надає до суду такі письмові докази: копію довідки про складові заробітної плати державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 31 серпня 2020 року №058/9/1-4832; копію довідки про розміри надбавок, премій та інших виплат директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2020 року №085/9/1-4832 за липень 2020 року; копію листа Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2020 року №058/9/1-4832; копію заяви позивача від 01 вересня 2020 року до ГУ ПФУ в м. Києві; копію листа ГУ ПФУ в м. Києві від 02 жовтня 2020 року №2600-0211/8/139729.

Листом від 15 грудня 2020 року №640/25494/20/25060/20 суд повернув відповідачу відзив на адміністративний позов без розгляду на підставі частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач 15 грудня 2020 року подав клопотання про долучення доказів про направлення позивачу копії відзиву, до якого додав копію поштового реєстру від 04 грудня 2020 року №3468.

Суд відмовляє відповідачу в задоволенні клопотання про долучення доказів, оскільки копія поштового реєстру від 04 грудня 2020 року №3468 не засвідчена відповідачем відповідно до вимог ухвали від 27 жовтня 2020 року.

Листом від 20 січня 2021 року №640/25494/20/1185/21 суд повернув відповідачу повторно наданий ним відзив на адміністративний позов без розгляду на підставі частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

За результатом розгляду заяви позивача від 01 вересня 2020 року відповідач в листі від 02 жовтня 2020 року №2600-0211/8/139729 відмовив в перерахунку пенсії позивача, оскільки, чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців відповідної посади.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Відповідно до статті 371 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року статтю 371 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року викладено в новій редакції, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям були визначені постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі по тексту - Постанова №865), зокрема у пунктах 4 та 5, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі по тексту - Постанова №1013) з 01 грудня 2015 року виключений пункт 4 Постанови №865, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова №1013 не містить.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №555/2183/16-а та від 28 жовтня 2020 року у справі №826/16182/18.

Отже, з 01 грудня 2015 року по 01 травня 2016 року чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року.

При цьому, чинна у зазначений період редакція статті 371 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

Крім того, з 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII у зв`язку з чим положення Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року частково втратили чинність, у тому числі норми статті 371.

Натомість, у статті 90 Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Відповідно до статті 58 Конституції України, на яку посилається позивач, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09 лютого 1999 №1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а закріплений у статті 58 Конституції України принцип треба розуміти так, що дія нормативно-правового акту починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце.

Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України у зв`язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, оскільки, ні Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким, зокрема, статтю 371 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року викладено у новій редакції, ні ст. 90 Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, не визнані неконституційними, до того ж Конституційний Суд України у Рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03 червня 2014 у справі "Великода проти України" суд дійшов висновку про відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури.

Суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача до органу Пенсійного фонду України, норми законодавства, які передбачали можливість перерахунку пенсії державного службовця у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, втратили чинність, а тому відповідачем правомірно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії державного службовця.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність його поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко