Справа № 200/965/21-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 р. Справа№200/965/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності щодо незарахування періоду військової служби з 06.10.1983 по 07.09.1985 з моменту призначення пенсії та неврахування інформації про заробітну плату у довідці № 3/122441 від 20.03.2020 для обчислення пенсії; зобов`язання перерахувати пенсію з моменту призначення - 18.01.2017 з врахуванням періоду військової служби до стажу, на підставі записів трудової книжки та військового квитка, із врахуванням заробітної плати відповідно до довідки № 3/122441 від 20.03.2020.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що з листопада 2016 року отримує пенсію за віком. Під час призначення позивачу пенсії відповідач не врахував до стажу період служби позивача в армії з 06.10.1983 по 07.09.1985. Позивач зазначив, що після призначення пенсії, у березні 2017 року звертався до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії, до якої надавав довідку про доходи за період служби в армії, проте йому в усному порядку було повідомлено про можливість проведення такого перерахунку через 2 роки після призначення. В квітні 2019 року позивач знов звернувся до відповідача, його повідомили, що справа передана спеціалісту, що займається перерахунком пенсії. У серпні 2019 року позивачу повідомлено, що в його пенсійній справі відсутня довідка про доходи за період служби в армії. У червні 2020 року позивач знову звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, до якої додав довідку про доходи за період служби в армії № 3/122441 від 20.03.2020. Листом від 14.12.2020 позивача повідомлено про те, що за результатом опрацювання заяви позивача до стажу враховано період військової служби з 15.12.1983 по 15.19.1985, відомості про доходи за період служби не враховані через неможливість проведення інформації довідки.

Позивач вважає, що йому протиправно не враховано до страхового стажу період військової служби під час призначення пенсії на підставі відомостей трудової книжки та військового квітка, що надавались при зверненні за призначенням пенсії. Визначені відповідачем підстави неврахування відомостей про доходи за період військової служби, наведені в довідці від 20.03.2020 позивач вважає протиправними.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди визначив в наданому до суду відзиві. За змістом викладеного у відзиві вимоги позивач звернувся за призначенням пенсії 18.01.2017, пенсію призначено з 14.11.2016. Період служби в армії не врахований під час призначення пенсії через зазначення у військовому квитку позивача про не проходження ним військової служби. Додаткові документи щодо проходження позивачем військової служби під час призначення пенсії позивачем період служби не надавались. На підставі довідки від 20.03.2020 № 3/122441, виданої архівом Міноборони РФ, доданої позивачем до заяви про перерахунок пенсії від 17.06.2020, позивачу до стажу зараховано період служби в армії з 06.10.1983 по 07.09.1985. Відповідачем направлено запит до Пенсійного фонду РФ в м. Подольськ щодо перевірки відомостей архівної довідки від 20.03.2020 № 3/122441, однак у відповіді на запит його було повідомлено про неможливість такої перевірки. При цьому відповідач зазначає, що надана відповідачем довідка не містить інформації про нараховані страхові внески на здійснені виплати, що передбачено ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, у зв`язку з чим в перерахунку на підставі цієї архівної довідки позивачу правомірно відмовлено.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному (письмовому) позовному провадженні без виклику сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є пенсіонером, отримує пенсію за віком з 14.11.2016 на підставі наданої ним заяви про призначення пенсії від 18.01.2017.

До заяви про призначення пенсії від 18.01.2017 позивач надавав: ІПН, документ про місце реєстрації, паспорт, трудову книжку, військовий квіток, диплом про навчання, довідки про заробітну плату від 16.09.2016 №№ 110, 111.

На заяві про призначення пенсії наявні відмітка про необхідність надання довідки про заробітну плату за період з 1983 року по 1985 рік в строк до 17.04.2017.

З розрахунку стажу позивача до протоколу від 13.02.2017 про призначення/перерахунок пенсії вбачається, що період служби в армії з 06.10.1983 по 07.09.1985 під час призначення пенсії до стажу позивача не враховувався.

17.06.2020 позивач надав заяву про перерахунок пенсії, до якої додав, зокрема, довідку № 3/122441 від 20.03.2020, видану Федеральною державною казенною установою «Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації» Згідно з цією довідкою позивач проходив військову службу з 12.11.1983 по 01.10.1985, в довідці наведені відомості про суми отриманого під час проходження служби грошового забезпечення.

З розрахунку стажу позивача до рішення від 23.06.2020 про перерахунок пенсії вбачається, що до стажу позивача зараховано період строкової військової служби з 15.12.1983 по 15.09.1985, про що позивач був повідомлений листами від 02.11.2020 та від 14.12.2020. В листі відповідача від 14.12.2020 також вказано, що заробітна плата позивача за період служби в армії не врахована при перерахунку пенсії, оскільки згідно листа від ГУ ПФ РФ № 4 по м. Москві та Московській області неможливо перевірити довідку № 3/122441 від 20.03.2020.

При цьому, з розрахунку стажу позивача до рішення від 11.02.2021 про перерахунок пенсії вбачається, що до стажу позивача зараховано період строкової військової служби з 12.11.1983 по 01.10.1985.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Згідно з частиною першою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абзац четвертий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000- за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 24 цього Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний i правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам до загального трудового стажу, до стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно зі ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі за текстом Порядок № 637), також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку 637).

Пунктом 6 Порядку № 637 передбачено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади.

Частинами 1, 3 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Абзацами першим, другим підпункту 3 пункту 2.1 розділу II "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1 встановлено, що для підтвердження заробітної плати до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 (додаток 1).

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (абзаци перший-третій пункту 2.10 розділу II "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку також передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Конституцією України встановлено, що людина є найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8 Конституції України).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46 Конституції України ).

Аналогічні зобов`язання України передбачені і у основних міжнародно-правових актах. Стаття 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права від 16.12.1966 (ратифікований Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973) визначає право кожної людини на соціальне забезпечення.

Згідно з позицією Конституційного Суду України, що висловлена у Рішенні від 04.06.2019 №2-р/2019 за будь-яких обставин сутність права на пенсійне забезпечення як складової конституційного права на соціальний захист не може бути порушеною, а законодавче регулювання у цій сфері має відповідати принципам соціальної держави. Конституційний Суд України у Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 наголосив на необхідності дотримання вказаних принципів.

За своєю правовою природою пенсія є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції). Згідно з висновком ЄСПЛ у справі "Гайгузус проти Австрії" якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності (Gaygusuz v. Austria, заява №17371/90, пункт 39).

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 07.02.2019 у справі № 295/6531/17 при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права (права на призначення пенсії за віком) та легалізації правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Особа вступає в пенсійні правовідносини для реалізації свого права на отримання пенсійного забезпечення, що є її конституційним правом, і такі відносини мають нести безстроковий характер. Отже, строк звернення до суду у даному випадку не застосовується.

При вирішенні вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності щодо незарахування періоду військової служби з 06.10.1983 по 07.09.1985 з моменту призначення пенсії та зобов`язання перерахувати пенсію з моменту призначення пенсії з врахуванням періоду військової служби, вказаного у трудовій книжці та військовому квитку суд виходить із наступного.

З аналізу ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 8 Закону України «Про соціальний i правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення вбачається, що, військова служба зараховується до страхового стажу роботи особи.

При цьому, відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення та п. 1 Порядок № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні за призначенням пенсії позивач до відповідної заяви від 18.01.2017 додавав, зокрема, трудову книжку, що не заперечується відповідачем. Згідно відомостей трудової книжки позивач проходив військову службу в армії з 06.10.1983 по 07.09.1985.

Положеннями чинного законодавства не передбачено отримання пенсійним органом додаткових документів про стаж у разі наявності відповідних записів в трудовій книжці. Зарахування до стажу періоду військової служби на підставі відомостей військового квитка або інших додаткових документів передбачено Порядком № 637 у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Враховуючи наведене, відповідачем безпідставно не враховано до страхового стажу позивача періоду його військової служби з моменту призначення пенсії на підставі відомостей трудової книжки позивача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незарахування періоду військової служби з 06.10.1983 по 07.09.1985 з моменту призначення пенсії та зобов`язання його перерахувати пенсію позивача з моменту її призначення з врахуванням до стажу відображеного у трудовій книжці періоду військової служби.

Щодо вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування відомостей про заробітну плату, зазначених у довідці № 3/122441 від 20.03.2020 для обчислення пенсії та зобов`язання його перерахувати пенсію з моменту її призначення з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки № 3/122441 від 20.03.2020 суд зазначає, що при зверненні за призначенням пенсії 18.01.2017 позивач не надав довідку № 3/122441 від 20.03.2020 (та не міг надавати з урахуванням дати її складення).

На заяві позивача про призначення пенсії від 18.01.2017 наявна відмітка про необхідність надати довідку про заробітну плату за період з 1983 року по 1985 рік до 17.04.2017, про ознайомлення із якою свідчить підпис позивача.

Докази надання позивачем у строк до 17.04.2017 або в подальшому (до моменту надання довідки № 3/122441 від 20.03.2020) довідки про грошове забезпечення за період служби в армії, докази звернення позивача за перерахунком пенсії із врахуванням заробітної плати за час служби в армії раніше за звернення із такою заявою від 17.06.2020 в матеріалах справи відсутні.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ч. 1 цієї статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 72 цього Кодексу доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до змісту ст. 73-76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем в порушення ч. 1 ст. 77 КАС України не надано суду документів, передбачених ст. 72 КАС України, які б могли бути визнані судом як достатні, достовірні та належні докази надання позивачем відповідачу у строк до 17.06.2020 довідки про грошове забезпечення за період служби в армії або звернення за перерахунком пенсії. Самі по собі твердження позивача про факт звернення не можуть беззаперечно свідчити про здійснення такого звернення.

Таким чином, підстав для врахування відомостей про заробітну плату позивача за час служби в армії згідно із довідкою № 3/122441 від 20.03.2020 з моменту призначення пенсії немає, а отже відповідні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Стосовно правомірності неврахування відомостей про грошове забезпечення позивача під час проходження військової служби під час розгляду заяви про перерахунок пенсії від 17.06.2020 суд зазначає наступне.

В листі від 14.12.2020 відповідач підставою неврахування відомостей про грошове забезпечення за період служби в армії при перерахунку пенсії послався на лист від ГУ ПФ РФ № 4 по м. Москві та Московській області (м. Подільськ) від 28.08.2020, за змістом якого неможливо перевірити довідку № 3/122441 від 20.03.2020.

У відзиві на позов відповідачем зазначив, що ним направлено запит до Пенсійного фонду РФ в м. Подольськ щодо перевірки архівної довідки від 20.03.2020 № 3/122441, однак у відповіді на запит відповідача повідомлено про неможливість такої перевірки. Водночас, відповідач зазначив, що надана відповідачем довідка не містить інформації про нараховані страхові внески на дані виплати, що передбачено ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, у зв`язку з чим в перерахунку на підставі цієї архівної довідки позивачу відмовлено.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV стосовно необхідності нарахування страхових внесків на заробітну плату за період служби в армії є безпідставними, оскільки зазначений закон прийнято 09.07.2003 (набрав чинності 01.01.2004), в той час як службу в армії позивач проходив у 1983-1985 роках.

Твердження відповідача про неможливість врахувати при перерахунку пенсії позивача відомості про заробітну плату за період служби в армії через неможливість перевірити довідку від 20.03.2020 № 3/122441 суд також вважає необґрунтованими, оскільки неможливість здійснення пенсійними органами РФ, до яких направлено відповідачем запит, перевірки відомостей довідки не може свідчити про відсутність в позивача права на отримання пенсії із врахуванням відомостей цієї довідки про його доходи.

Зважаючи на викладене, вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії підлягають задоволенню в частині зобов`язання здійснити перерахунок пенсії із врахуванням довідки від 20.03.2020 № 3/122441 з 17.06.2020.

Таким чином, заявлений позивачем позов підлягає задоволенню частково.

Згідно частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 908 грн, який суд вважає за можливе покласти на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 454 грн.

Беручи до уваги викладене вище, на підставі положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846, та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо незарахування періоду військової служби з 06.10.1983 по 07.09.1985 до стажу з моменту призначення пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення з врахуванням до стажу періоду військової служби на підставі записів трудової книжки позивача.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 17.06.2020 із врахуванням відомостей про суми отриманого грошового забезпечення під час проходження військової служби на підставі довідки від 20.03.2020 № 3/122441.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (відповідач) , місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35.

Суддя А.С. Михайлик