Справа № 200/10748/20-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про відвід судді

09 березня 2021 р. Справа №200/10748/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Донецького окружного адміністративного суду Дмитрієва В.С., головуючого в адміністративній справі № 200/10748/20-а за позовом ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , до Донецької обласної державної адміністрації, Андріївської сільської ради Слов`янського району про визнання протиправними та скасування розпорядження та експертних висновків, визнання добровільного об`єднання громад незаконним,

встановив:

18 листопада 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , до Донецької обласної державної адміністрації, Андріївської сільської ради Слов`янського району, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації Жебрівського П.І. від 14 липня 2017 року № 805 у зв`язку невідповідності експертних висновків проектів рішень Конституції та законам України;

- визнати протиправними та скасувати експертні висновки відповідності проектів рішень фіктивних юридичних осіб, фіктивних органів місцевого самоврядування з назвами «Андріївська сільська рада Слов`янського району» та «Сергіївська сільська рада Слов`янського району» щодо добровільного об`єднання територіальних громад сіл Сергіївка, Роганське, Андріївка, Варварівка, Новоандріївка з адміністративним центром у с. Андріївка Слов`янського району від 14 липня 2017 року № 805;

- встановити статус - наявності або відсутності Конституційних повноважень як органу місцевого самоврядування Територіальної громади села Андріївка, створеного у відповідності до статті 143 Конституції України, у суб`єкта підприємницької діяльності - суб`єкта господарювання приватного права ОСОБА_3 юридичної особи з назвою «Андріївська сільська рада Слов`янського району» ;

- встановити правоздатність та дієздатність суб`єкта підприємницької діяльності - суб`єктів господарювання приватного права ОСОБА_3 юридичної особи з назвою «Андріївська сільська рада Слов`янського району» приймати будь які рішення від імені первинного суб`єкта місцевого самоврядування, основного носія його функцій і повноважень - Територіальної громади села Андріївка, у відповідності до ст. 1, 3, 5, 7, 8, 13, 14, 21, 22, 38, 39, 55, 68, 140, 142, 143 Конституції України;

- визнати протиправним та скасувати рішення Андріївської сільської ради «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 19 липня 2017 року №7/26-406;

- визнати добровільне об`єднання територіальних громад сіл Сергіївка, Роганське, Андріївка, Варварівка, Новоандріївка незаконним, та таким, що не відповідає правовим нормам Конституції та законів України, порушують основоположні принципи та права громадян України, затверджених Конституцією України та Європейської хартії місцевого самоврядування.

За наслідками автоматизованого розподілу, який відбувся 18 листопада 2020 року, справа № 200/10748/20-а передана на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Дмитрієва В.С.

Ухвалою від 28 грудня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі № 200/10748/20-а.

03 березня 2021 року позивач подав заяву про відвід судді, головуючого у цій справі.

Заява обґрунтована тим, що разом з позовною заявою та у підготовчому засіданні позивач заявив низку клопотань, проте жодне з них не було задоволено. Ці обставини викликають у позивача сумніви у неупередженості та безсторонності суду.

04 березня 2021 року суддя Донецького окружного адміністративного суду Дмитрієв В.С. розглянув цю заяву, дійшов висновку про її необґрунтованість та постановив ухвалу про передачу справи № 200/10748/20-а для вирішення питання про відвід судді відповідно до ст. 31 КАС України.

За результатами автоматизованого розподілу, який відбувся 04 березня 2021 року, для вирішення питання про відвід справа № 200/10748/20-а передана на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О.

05 березня 20201 року матеріали адміністративної справи № 200/10748/20-а передані судді.

Згідно з ч. 8 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 КАС України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

На виконання вимог ч. ч. 8, 11 40 КАС України заява про відвід судді розглянута в письмовому провадженні на другий робочий день з дня її надходження (з урахуванням неробочих днів 06-08 березня 2021 року).

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід, з огляду на таке.

Підстави для відводу судді визначені ст. 36 КАС України.

Так, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правову допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглянув справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КАС України суддя підлягає відводу також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

При цьому, ч. 4 ст. 36 КАС України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість («Мироненко і Мартенко проти України», № 4785/02, рішення від 10 грудня 2009 року, «Олександр Волков проти України», № 217722/11, рішення від 09 січня 2013 року).

Існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності («Газета Україна-Центр проти України», № 16695/04, рішення від 15 липня 2010 року).

Таким чином, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо). Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

У даному випадку, заявником не доведено, а судом не встановлено суб`єктивних та об`єктивних критеріїв, які вказують на упереджене ставлення судді, головуючого у справі, до позивача або інших учасників справи.

Відвід мотивовано саме незгодою з процесуальними рішеннями головуючого у справі судді - постановленням ухвал про відмову у задоволенні клопотань позивача.

Висновок суду про відсутність підстав для задоволення клопотань позивача не є свідченням необ`єктивності чи упередженості судді.

Суд відзначає, що у разі незгоди з процесуальними рішеннями суду вони можуть бути оскаржені в порядку, визначеному КАС України. Разом з цим, вони не є підставою для відводу складу суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вказані заявником мотиви не можуть слугувати підставою для відведення судді відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, оскільки в силу приписів ч. 4 ст. 36 КАС України означені процесуальні дії не можуть бути підставою для відводу.

Решта наведених ОСОБА_1 аргументів стосуються обґрунтування заявлених ним позовних вимог. Оцінка таких аргументів має здійснюватися судом під час розгляду справи по суті, а не вирішення питання про відвід.

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Наявності інших підстав, передбачених ст. ст. 36 та 37 КАС України, для відводу судді заявником не зазначено, а судом не встановлено.

Окремо суд зауважує, що повноваження судді в судовому засіданні з розгляду справи підтверджуються мантією та нагрудним знаком судді.

Як наслідок, доводи заявника, які стосуються порядку утворення Донецького окружного адміністративного суду, призначення на посаду судді, головуючого у справі № 200/10748/20-а, тощо за своєю сутністю є не підставою для відводу, а проявом неповаги до суду та посяганням на його незалежність з боку учасника процесу.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Донецького окружного адміністративного суду Дмитрієва В.С., головуючого в адміністративній справі № 200/10748/20-а за позовом ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , до Донецької обласної державної адміністрації, Андріївської сільської ради Слов`янського району про визнання протиправними та скасування розпорядження та експертні висновки, визнання добровільне об`єднання громад незаконними - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кравченко