Справа № 520/1878/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 р. №520/1878/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 , пенсію за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 включно, в сумі 147 812,45 грн., протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, виплатити ОСОБА_1 , пенсію за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 включно, в 147812,45 грн.;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії за один місяць.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що є пенсіонером та отримує пенсію за віком. У зв`язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в його населеному пункті він був вимушений покинути своє постійне місце проживання та переїхати до м. Лозова, де і став на облік як внутрішньо переміщена особа. Згідно атестату №1786 від 21.07.2018 року, виданого Рубіжанським ОУ ПФУ Луганської області, сума боргу за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 складає 147 812,45 грн. та залишається невиплаченою. Вважає, що після постановки на облік відповідач безпідставно не виплачує йому пенсійну заборгованість.

Ухвалою суду від 09.02.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, 19.02.2021 надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, зазначив, що суму боргу за період з 01.05.2018 по 31.08.2018 в розмірі 31992 грн. 60 коп. було виплачено позивачу в листопаді 2020 року.

В разі прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку виплати пенсії за минулий час та за умови фінансування, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області буде виплачена решта заборгованості.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 2000 року ОСОБА_1 (далі - позивач), призначена довічна пенсія за віком.

Позивач став на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в Кремінського району Луганської області.

24.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до Лозівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) із заявою щодо запиту пенсійної справи та взяттям його на облік за новим місцем фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ).

З 01.05.2018 пенсійну справу позивача взято на облік згідно протоколу Комісії з питань призначення (відновлення) та здійснення контролю за проведенням соціальних виплат ВПО №43 від 19.06.2018.

Згідно атестату №1786 від 21.07.2018 року, виданого Рубіжанським ОУ ПФУ Луганської області, сума боргу за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 складає 147812,45 грн. та залишається невиплаченою.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати пенсії, позивач звернувся до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Дана справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №805/402/18 (Пз/9901/20/18).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі по тексту - Закон №1058-IV).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 4 Закону №1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Питання виплати пенсій врегульовані положеннями ст.47 Закону №1058-IV, якою визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Варто зазначити, що вищезазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

З поданих до суду матеріалів справи та з доводів сторін вбачається, що відповідач нарахував, проте не здійснив виплату пенсії в повному обсязі.

Також представником відповідача вказано, що виплата сум пенсії за минулий період, провадитиметься відповідно до Порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України.

При цьому, представником відповідача до суду не надано довідку або інший документ про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії позивача за спірний період.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в п.1 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 05.11.2014 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" установлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., N 81, ст. 2296).

Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Щодо невиплаченої суми пенсії у розмірі 147812,45 грн., суд зазначає наступне.

Згідно атестату №1786 від 21.07.2018 року, виданого Рубіжанським ОУ ПФУ Луганської області, сума боргу за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 складала 147812,45 грн.

Відповідно до довідки про нарахування та виплату пенсій, суму боргу за період з 01.05.2018 по 31.08.2018 в розмірі 31992,60 грн. пенсійним органом було виплачено 01.11.2020.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно не виплатив пенсію позивачу за період з 01.03.2016 по 30.04.2018. Доказів виплати заборгованості позивачу за цей період сторонами не надано.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Таким чином, сума заборгованості, що залишилась з урахуванням виплачених сум становить 131816,15 грн. (147812,45 грн. - 7998,15 грн. (за травень 2018) - 7998,15 грн. (за червень 2018)).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 , пенсії за період з 01.03.2016 по 30.04.2018 включно протиправною та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, виплатити ОСОБА_1 , пенсію за період з 01.03.2016 по 30.04.2018 включно, в розмірі 131816,15 грн.

Щодо вимог позивача допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Позивач звільнений від сплати судового збору та судом не встановлено понесення сторонами інших судових витрат їх розподіл не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 , пенсії за період з 01.03.2016 по 30.04.2018 включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, виплатити ОСОБА_1 , пенсію за період з 01.03.2016 по 30.04.2018 включно, в розмірі 131816 (сто тридцять одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 15 коп.

Звернути до негайного виконання рішення суду в межах суми пенсії за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов