Справа № 120/1702/21-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття провадження у адміністративній справі

м. Вінниця

09 березня 2021 р. Справа № 120/1702/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ),

до: Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100),

про: визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100), про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивачки, вимог Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-95478-53 від 05.10.2020 року та № Ф-95478-53 від 06.11.2020 року заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в загальних розмірах 112762,24 грн. та 114840,36 грн. відповідно. Тому, позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Окрім позовних вимог про скасування вказаних рішень податкового органу, позивачка просить поновити строк на їх оскарження.

Визначаючись щодо вирішення питання про поновлення вказаного строку, суд зазначає наступне.

У відповідності до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Реалізація захисту порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції, однак у межах часових рамок, визначених законодавцем.

За правилами частини 1 статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням та сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд зазначає, що вагомим аспектом при вирішенні питання щодо наявності чи відсутності з боку позивача факту пропуску строку звернення до адміністративного суду є специфіка даних спірних правовідносин, встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Підставами для визнання причин пропуску строку звернення із даним позовом поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

В заяві про поновлення строку на звернення до суду, поданій представницею позивачки разом з позовною заявою, вказано, що спірні вимоги ОСОБА_1 знайшла в своїй поштові скринці за адресою реєстрації проживання 07.12.2020 року.

Не погодившись з спірними сумами боргу, позивачка 16.12.2020 року оскаржила відповідні вимоги до податкового органу вищого рівня. Зазначена скарга була подана позивачкою з порушенням 10-денного строку на подання такої скарги, оскільки спірні вимоги отримані нею вже понад встановлених строків, про що скаржниця просила врахувати при прийнятті рішення податковим органом.

Рішенням Державної податкової служби України № 380/6/99-00-06-02-01-06 від 11.01.2021 року, отриманим представницею позивачки 15.01.2021 року, подану скаргу залишено без розгляду через порушення 10-денного строку на подання такої скарги.

Отримавши інформацію про залишення скарги без розгляду, позивачка вирішила звернуся за захистом своїх прав до суду, однак з 01.02.2021 року по 17.02.2021 року, по рекомендації сімейного лікаря, вона перебувала на самоізоляції, так як контактувала з особами, у яких було підтверджено захворювання на коронавірус (COVID-19).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, що передбачено статтею 55 Конституції України. Це право є диспозитивним правом у адміністративному процесі.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року).

При цьому, як випливає з рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, у тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як вже було зазначено судом, відповідно до положень статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, матеріали позовної заяви свідчать, що позивачка 16.12.2020 року оскаржила спірні вимоги відповідача до податкового органу вищого рівня, тому суд приходить до висновку, що в даній справі встановлюється тримісячний строк для звернення до адміністративного суду, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи, що рішення Державної податкової служби України № 380/6/99-00-06-02-01-06 від 11.01.2021 року представницею позивачки отримано 15.01.2021 року, суд вважає, що тримісячний строк для звернення до адміністративного суду з даним позовом позивачкою пропущено не було, а тому необхідності в поновленні даного строку немає.

Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду, відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України, подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність та у строк, установлений законом. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі відсутні.

Враховуючи викладене, доходжу висновку про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі.

Пунктом четвертим частини 9 статті 171 КАС України визначено, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Відповідно до частини 3 статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 10 частини 6 статті 12 КАС України справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що за характером спірних правовідносин, предметом доказування і складом учасників ця справа має ознаки адміністративної справи незначної складності та не потребує заслуховування усних пояснень сторін для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд доходить висновку про можливість її розгляду та вирішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Також, до позовної заяви додано клопотання представниці позивачки про витребування доказів. Визначаючись щодо доцільності заявленого клопотання, суд зазначає наступне.

За правилами статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи необхідні для з`ясування обставин справи, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною першою, другою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У свою чергу, відповідно до частини першої, другої статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною третьою статті 80 КАС України визначено що, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною 6, 7 статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

З огляду на зміст спірних правовідносин, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що клопотання представниці позивачки про витребування доказів обґрунтоване та підлягає задоволенню та вважає за необхідне витребувати з відповідача належним чином завірені копії:

матеріалів облікової справи платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в тому числі поштове повідомлення про вручення поштових відправлень № 845 та № 297;

матеріалів що стали підставою для винесення вимог Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-95478-53 від 05.10.2020 року та № Ф-95478-53 від 06.11.2020 року заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в загальних розмірах 112762,24 грн. та 114840,36 грн. відповідно;

доказів повноважень ОСОБА_2 на підписання вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ф-95478-53 від 05.10.2020 року та № Ф-95478-53 від 06.11.2020 року.

Керуючись статтями 9, 12, 72, 80, 171, 248, 256, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100), про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу.

2. Розгляд справи здійснюватиметься суддею Чернюк Аллою Юріївною одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

3. Роз`яснити учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, відповідно до вимог частини 7 статті 262 КАС України.

4. Повідомити відповідача, що він має право подати відзив на позовну заяву у порядку передбаченому статтею 162 КАС України у 15-денний термін з дня отримання ухвали про відкриття провадження, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів по суті позову, у тому числі документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також, у разі надходження відповіді на відзив, подати свої заперечення на дану відповідь у 5-денний термін з дня отримання відповіді на відзив.

5. Роз`яснити відповідачу, що в силу частини 4 статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

6. Витребувати з Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області та зобов`язати надати суду у 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження належним чином засвідчені копії:

матеріалів облікової справи платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в тому числі поштове повідомлення про вручення поштових відправлень № 845 та № 297;

матеріалів що стали підставою для винесення вимог Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-95478-53 від 05.10.2020 року та № Ф-95478-53 від 06.11.2020 року заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в загальних розмірах 112762,24 грн. та 114840,36 грн. відповідно;

доказів повноважень ОСОБА_2 на підписання вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ф-95478-53 від 05.10.2020 року та № Ф-95478-53 від 06.11.2020 року.

У випадку невиконання вимог ухвали суду повідомити суд про причини такого невиконання.

7. Повідомити позивачку, що вона має право подати відповідь на відзив у 5-денний термін з дня отримання копії відзиву та доданих до нього документів.

8. Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

9. Копію позовної заяви з додатками направити відповідачу.

10. Інформацію по даній справі можливо отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: "http://court.gov.ua/fair/".

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Чернюк Алла Юріївна