Справа № 380/3890/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Справа №380/3890/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Петлюк В.

представника позивача Савка О.В.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства Львіввугілля в особі Відокремленого підрозділу Монтажнопрохідницьке управління до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства Львіввугілля в особі Відокремленого підрозділу Монтажнопрохідницьке управління до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.04.2019 року №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у березні 2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Львівській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.01.2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2014 року по 30.01.2019 року. За результатами перевірки складено акт №388/14.12/26411829 від 13.03.2019 року та прийнято податкові повідомлення-рішення: № від 04.04.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені до 3236633,36 грн., з яких 1008571,34 грн. основний платіж та 2228062,02 грн. штрафні (фінансові) санкції; № від 04.04.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору до 195545,23 грн., з яких 23639,02 грн. основний платіж та 171906,21 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Позивачем вказано, що складений розрахунок донарахування сум платіжних та фінансових санкцій до матеріалів перевірки 13.03.2019 року №388/14.12/26411829 не містить посилання на кількість днів затримки сплати ПДФО та військового збору по кожному періоду (місяцю), що є підставою для застосування (не застосування) 10% чи 20% штрафної санкції до погашення суми податкового боргу, а акт перевірки не містить жодного посилання на первинні та інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку ВП Монтажнопрохідницьке управління та можуть підтвердити наявність виявленого порушення. Під час проведення перевірки контролюючий орган не встановлював фактів наявності документів первинного бухгалтерського обліку щодо предмета перевірки, не досліджував таких документів, а його висновки ґрунтуються лише на сумах заборгованості щодо несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб.

Ухвалою судді від 26.05.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою судді від 09.06.2020 року в справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

06.08.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач обгрунтовує заперечення тим, що зважаючи на специфіку проведення перевірки, оскільки позапланова документальна перевірка саме повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, то перевірці підлягали самостійно узгоджені позивачем суми грошових зобов`язань для визначення загальної суми яких контролюючим органом порівнювались записи бухгалтерського обліку підприємства про нараховані суми податку з підсумками сум податку, утриманого по відомостях на виплату заробітної плати, а також відомості, відображені платником податку у розрахунку форми №1ДФ. Водночас, при перевірці повноти та своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб утриманого з доходів громадян до бюджету контролюючим органом також використовувалися записи по особовому рахунку за Ф№15, які в подальшому порівнюються з даними бухгалтерського обліку підприємства і платіжними документами. Також несплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору, встановленого контролюючим органом згідно наданих платником податків до перевірки головних книг за 2014-2019 року та оборотно-сальдових відомостей по рахунках 641,642. У загальний перелік документів, які було використано контролюючим органом при проведенні перевірки, наведені у додатку №4 до акта перевірки №388/14.12/26411829 від 13.03.2019 року, згідно з яким при перевірці було використано: головні книги, особові рахунки, авансові звіти, касові звіти, банківські списки, форма 1 ДФ, форма 15 ДПІ, трудові книжки та договори з підприємцями. Представник відповідача також зазначає, що ні Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом не встановлено форму розрахунку, який додається до податкового повідомлення-рішення, а відсутність у податковому повідомленні-рішенні об`єкту нарахування штрафних (фінансових) санкцій не є безумовною підставою для визнання такого акту індивідуальної дії протиправним. Оскільки перерахування спільного податку та збору позивачем здійснювалось з порушенням строків, встановлених чинним законодавством, то встановивши за результатами перевірки факт несплати, а також несвоєчасність сплати, контролюючий орган правомірно визначив суму грошового зобов`язання та застосував штрафні (фінансові) санкції, а відтак діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

В підготовчому засіданні, що відбулось 06.08.2020 року, суд протокольно ухвалив замінити неналежного відповідача Головне управління ДФС у Львівській області на належного Головне управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35).

17.09.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, якою він додатково обґрунтовує підставність позовних вимог.

13.01.2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду, яку обґрунтовує тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення вручені позивачу 09.04.2019 року, а з позовом останній звернувся 22.05.2020 року, відтак ним пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

08.02.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшло заперечення на заяву про застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду.

В підготовчому засіданні, що відбулось 11.02.2021 року, суд протокольно ухвалив відхилити заяву представника відповідача про застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду та визнав причини пропуску звернення до суду такими, що є поважними.

Ухвалою суду від 11.02.2021 року було закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовом Державного підприємства Львіввугілля в особі Відокремленого підрозділу Монтажнопрохідницьке управління до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та призначено її до судового розгляду.

В судове засідання, що відбулось 01.03.2021 року з`явився представник позивача, який просив позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки до суду не повідомив.

Суд, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку державного підприємства ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.01.2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2014 року по 30.01.2019 року.

За результатами перевірки Головним управлінням ДФС у Львівській області складено акт №388/14.12/26411829 від 13.03.2019 року.

Згідно з актом перевірки №388/14.12/26411829 від 13.03.2019 року під час перевірки було виявлено порушення:

-п.201.1. ст.201 ПКУ від 02.12.2010 року №2755 несвоєчасна реєстрація та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН;

-п.168.1.1. пп.168.1.2., пп.168.1.5., п. 168.1., ст.168, п.171.1., п.176.2. ст.176 ПКУ від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, встановлено несплату (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб станом на 31.01.2019 року на суму 1008571,34 грн. та порушення правил сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб за весь період що перевіряється;

-пп.168.1.2., пп.168.1.5., п. 168.1., ст.168 п.176.2. ст.176 ПКУ від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, п.п.1.5 п.п.1.6. п.16-1підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПКУ від 02.12.2020 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, встановлено несплату військового збору станом на 31.01.2019 року в сумі 23639,02 грн. та порушення правил сплати (перерахування) військового збору за період, що перевіряється.

На підставі складеного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено податкові повідомлення - рішення від 04.04.2019 № року №, №.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 04.04.2019 року №, за яким згідно пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, п.58.1. ст.58 ПКУ на підставі акта перевірки від 13.03.2019 року №388/14.12/26411829 за порушення пп.168.1.1., пп.168.1.2., пп.168.1.5., пп.168.1. ст.168, п.171.1 ст.171, п.176.2 ст.176 ПКУ застосовано штрафні санкції на підставі п.п.127.1 ст.127, п.п.126.1. ст.126 ПКУ та визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб. Сума грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням 3236633,36 грн., з яких 1008571,34 грн. основний платіж та 2228062,02 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 04.04.2019 року №, за яким згідно пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, п.58.1. ст.58 ПКУ на підставі акта перевірки від 13.03.2019 року №388/14.12/26411829 за порушення пп.1.5 пп.1,6 п.16 прим.1. підрозділу 10 Розділу ХХ, пп.168.1.2 п.168.1. п 168.1.5 ст.168, ст.176 п.п.1.5 п.п.1.6 п.16-1 застосовано штрафні санкції на підставі п.п.127.1 ст.127, п.п.126.1. ст.126 ПКУ та визначено суму грошового зобов`язання з військового збору 165545,23 грн., з яких 23639,02 основний платіж та 171906,21 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу визначено повноваження податкової служби, серед яких: самостійне визначення суми грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Зазначені повноваження реалізуються відповідно до статті 77 Податкового кодексу контролюючим органом через проведення перевірок, в тому числі і позапланових виїзних документальних.

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Отже, факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше як за результатами перевірки платника податків, за результатами якої складається акт

Порядок оформлення результатів перевірок регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок №727).

Таким чином, відповідач може реалізовувати свої повноваження під час оформлення результатів перевірки (при складанні акта) виключно у спосіб, передбачений цим Порядком.

Згідно з пунктом 5 Розділу ІІ Порядку №727 факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з підпунктом 2 пункту 4 Розділу ІІІ цього ж Порядку №727, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема, викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Пунктом 3 цього ж Розділу передбачено, що виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акта документальної перевірки. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції). Зазначені додатки повинні бути підписані посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

-невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

-завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

-заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 9 Розділу ІІ Наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Спірними податковими повідомленнями-рішеннями визначено порушення, що стосувались сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом IV Податкового кодексу.

Відповідно до підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Згідно до підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Підпунктом 171.1 пункту 171 Податкового кодексу передбачено, що собою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані, зокрема а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок, ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 16 1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу , із змінами та доповненнями, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір (далі збір).

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу (підпункт 1.2 пункту 16 1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу). Для резидента це загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (підпункти 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу).

У відповідності до підпункту 1.4 пункту 16 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою (1,5 відсотків), визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 Податкового кодексу (підпункт 1.5 пункту 16 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу).

Платники збору зобов`язані забезпечити виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 Податкового кодексу (підпункт 1.6 пункту 16 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу).

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Контролюючим органом на підставі ст.127 ПК України застосовано штраф у розмірі 50% та 75%, однак застосування штрафу в такому розмірі можливе лише при повторності вчинення правопорушення, тоді як в даному випадку до ВП МПУ ДП Львіввугілля протягом 1095 днів не застосовувались штрафні санкції за такі ж порушення.

Суд зазначає, що нарахована та несплачена ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля з 01.10.2015 року по 30.01.2019 року сума військового збору та податку на доходи фізичних осіб на момент прийняття осаржуваних податкових повідомлень-рішень частково знаходилась за межами встановленого п.102.1 ст.102 ПК України строку давності 1095 днів, що дає підстави для висновку про те, що визначення грошових зобов`язань за основним платежем в спірних податкових повідомленнях-рішеннях відбулось без врахування строку давності.

Відтак, суд зазначає, що контролюючим органом безпідставно застосовано штрафи у збільшених розмірах, тобто 50% та 75%, оскільки повторність порушення протягом 1095 днів не підтверджується відповідними актами перевірки.

Посилання контролюючого органу виключно і лише на суми заборгованості за період, який перевірявся, як на джерело фактичних обставин щодо виявлених під час перевірки порушень, наведеними нормами не допускається, оскільки така інформація не встановлює наявність даного порушення.

Не зазначення кількості днів затримки сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору унеможливлює перевірку правомірності застосування податковим органом штрафних санкцій, адже положення статті 126 Податкового кодексу щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Без належного розрахунку застосованих штрафних санкцій, а також відсутності повної інформації щодо змісту порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; зазначення первинних документів, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, що підтверджують наявність факту порушення неможливо перевірити і слушність доводів позивача про неправомірність застосування до нього штрафу згідно пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу.

Перевіряючи доводи позивача про те, що визначення грошового зобов`язання по сплаті податку на доходи фізичних осіб та військового збору (основного платежу) та (штрафних санкцій) в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях відбулось з порушенням строку давності, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст. 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як слідує з акта перевірки, перевірка повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору проводилась за період з 01.01.2015 по 30.01.2019.

Згідно з пунктами 3.3.2.2. та 3.3.2.2 акта перевірки сума несвоєчасно перерахованого податку визначена відповідачем за період з 01.01.2015 по 30.01.2019.

Такі ж суми віднесено до суми основного зобов`язання у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, з яких здійснено нарахування штрафних (фінансових) санкцій, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що визначена в податкових повідомленнях-рішеннях від 11.04.2019: № та № сума грошового зобов`язання за основним платежем є сумою боргу за період 01.01.2015 по 30.01.2019.

З огляду на викладене, обґрунтованими є доводи позивача про те, що нарахована та несплачена платником податків з січня 2015 року по січень 2019 року сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору станом на момент прийняття податкового повідомлення-рішення частково знаходилась за межами встановленого пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу строку давності - 1095 календарних днів. Отже визначене грошове зобов`язання за основним платежем в таких податкових повідомленнях - рішеннях відбулось з порушенням строку давності.

Підставою для визначення платнику податків грошового зобов`язання на підставі статей 126 та 127 Податкового кодексу є встановлення податковим органом факту несплати чи несвоєчасної сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у конкретних періодах та відповідно встановлення періоду затримки сплати такого.

При цьому, висновок контролюючого органу про порушення правил сплати (перерахування) податків чи інших обов`язкових платежів повинен бути зроблений з покликанням на первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, регістри бухгалтерського обліку, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів та із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції).

Суд, дослідивши зміст акта перевірки №388/14.12/26411829 від 13.03.2019 року, встановив, що з такого неможливо встановити, на підставі яких саме документів відповідач зробив висновки про несплату (неперерахування) позивачем податку на доходи фізичних осіб та військового збору та порушення правил сплати (перерахування) цього податку та в які саме періоди. Окрім того, акт перевірки не містить обрахунку терміну порушення правил сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Акт перевірки №388/14.12/26411829 від 13.03.2019 року не містить жодного посилання на первинні або інші документи, які зафіксовано в бухгалтерському та податковому обліку ВП Монтажнопрохідницьке управління та можуть підтвердити наявність виявленого порушення.

Відповідачем в ході судового розгляду надавались розрахунки нарахованих сум податку на доходи фізичних осіб і військового збору та штрафних санкцій до акта перевірки, однак такі теж не містять належної інформації щодо встановлених перевіркою порушень.

Окрім того, доданий до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень розрахунок нарахованих сум податку та штрафних санкцій до акта перевірки №388/14.12/26411829 від 13.03.2019 року також містить лише суми основного боргу та фінансових санкцій з зазначенням порушеної статті Податкового кодексу, без арифметичного розрахунку повноти та своєчасності перерахування до бюджету вказаної у податковому повідомленні-рішенні збільшеної суми податкових зобов`язань.

Таким чином, застосовуючи до позивача фінансову санкцію за порушення строків сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за порушення пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу, відповідач не зазначає у поданому розрахунку кількість днів затримки сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору по кожному періоду (місяцю), що є підставою до застосування (не застосування) 10% чи 20% штрафної санкції до погашення суми податкового боргу.

Вказане свідчить про протиправність притягнення платника податків до відповідальності поза встановленим Податковим кодексом строком на підставі податкових повідомлень-рішень від 04.04.2019: №, №.

Разом з цим, суд, надаючи правову оцінку підставам відповідальності і розміру штрафної (фінансової) санкції, застосованої контролюючим органом, не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо зміни підстав застосування штрафної (фінансової) санкції та визначення її розміру.

Отже, до складу повноважень суду не входять питання проведення документальної перевірки платника податків на предмет встановлення наявності або відсутності порушень податкового законодавства та визначення суми податкового зобов`язання. Суд виключно досліджує прийняті рішення суб`єкта владних повноважень на предмет їх правомірності.

Зі змісту акта перевірки, спірних податкових повідомлень - рішень та наданих в ході судового розгляду документів не можливо виокремити протиправну частину, у зв`язку з чим такі податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню повністю.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень від 04.04.2019 №, №.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 04.04.2019: №, №, суд дійшов переконання, що такі прийняті відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу України та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому їх слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в загальній сумі 21020,00 грн, сплаченого платіжними дорученнями №1151 від 11.07.2019, №1152 від 11.07.2019, №1539 від 20.08.2019 та №2968 від 20.08.2019.

Керуючись ст.ст.2, 9, 14, 73-78, 90, 132, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У х в а л и в:

Адміністративний позов Державного підприємства Львіввугілля в особі Відокремленого підрозділу Монтажнопрохідницьке управління до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 04.04.2019 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 04.04.2019 року №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (; вул. Стрийська, буд. 35, м. Львів) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства Львіввугілля в особі Відокремленого підрозділу Монтажнопрохідницьке управління (; 80102, м.Червоноград, вул.Святого Володимира, 4а) витрати по сплаті судового збору у сумі 21020 (двадцять одну тисячу двадцять) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297, пп. 15.5 пп. 15 п. 1 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2021 року.

Суддя Сасевич О.М.