Справа № 520/15397/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

04 березня 2021 р. № 520/15397/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Заічко О.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область, 62303, ), Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області (майдан Перемоги, б. 5 А, м. Дергачі, Харківська область, 62300, ) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область, 62303, ), Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області (майдан Перемоги, б. 5 А,м. Дергачі, Харківська область,62300, ) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми - задоволено.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) підготувати та направити до Управління державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область, 62303, ) висновок про повернення помилково сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 18072945 (вісімнадцять мільйонів сімдесят дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок та пені у розмірі 284684 (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 45 копійок.

Стягнуто з Державного бюджету України через Управління державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27,м. Дергачі, Харківська область,62303, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) помилково сплачені грошові зобов`язання з акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 18072945 (вісімнадцять мільйонів сімдесят дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок та пеню у розмірі 284684 (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 45 копійок.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) сплачений судовий збір у розмірі 11561,00 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня 00 копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область, 62303, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) сплачений судовий збір у розмірі 11561,00 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня 00 копійок).

23.02.2021 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 72000,00 грн., про що представником позивача було зроблено відповідну заяву в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України.

Суд, на підставі ст. 252 КАС України, вважає можливим розглянути заяву у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами першою, сьомою статті 139 КАС визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, представником позивача надано наступні документи: копію договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020 року; копію договору про надання правової допомоги в інтересах третьої особи від 25.09.2020 року; копію договору № 2011 про надання правової допомоги в інтересах третьої особи від 20.11.2020 року; копію договору про надання правової допомоги № 2509/1 від 25.09.2020 року; копію договору про надання правової допомоги № 2011/1 від 20.11.2020 року; копію звіту про послуги, надані на виконання умов договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020 року; копію акту приймання передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020 року.

Проаналізувавши зазначені документи у поєднанні з наведеними нормативними положеннями, з урахуванням наведеної практики Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення та у своїх висновках виходить з наступного.

Відповідно до п. 4.3 умов договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020 року, виконавець виставляє Замовнику рахунки за надані Послуги щомісячно та подає їх разом з звітами. Якщо протягом певного місяця суми Гонорарів за надані Послуги та/або Витрати були незначними, Виконавець може включати їх до рахунків у наступних місяцях.

Згідно з п. 4.4 умов договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020 року, Замовник зобов`язується оплатити рахунки за надані Послуги, які виставлені Виконавцем протягом 45 днів з дня отримання рахунку за винятком тих випадків, коли за домовленістю між Сторонами Замовник оплатив послуги авансом.

Так, позивачем не надано до суду рахунків за надані юридичні послуги, які в силу положень п. 4.3 умов вказаного договору повинні надаватися разом зі звітами про послуги, надані за актом приймання передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020 року.

Окрім цього, до суду не надано доказів сплати позивачем за надані ТОВ «ЛАБОРАТОРЯ БАНКРУТСТВА» послуги за договором про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020 року.

Посилання позивача на судову практику, викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду № 280/2635/20 від 21.01.2021 року, що стосується доказів на підтвердження заявлених витрат на правову допомогу, суд відхиляє, оскільки позивачем не підтверджено виконання умов вищевказаного договору по надання юридичних послуг, тобто реальність адвокатських витрат.

Отже, відсутність доказів фактично понесених витрат позивачем є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 256, 294, 297, КАС України суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області, Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання, проте, може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Заічко О.В.