Справа № 140/17683/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року ЛуцькСправа № 140/17683/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДІДУХОЙЛ до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДІДУХОЙЛ (далі - ТзОВ ДІДУХОЙЛ, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 02.12.2020 № 2193388/41787300 та зобов`язання врахувати таблицю даних платника податку, подану позивачем від 30.11.2020 № днем її подання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2020 позивач подав на реєстрацію таблицю даних платника ПДВ з поясненням, в якому зазначено вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність.

02.12.2020 Комісією ГУ ДПС у Волинській області за результатами розгляду таблиці даних платника податку за № 2193388/41787300 прийнято рішення про не врахування таблиці даних платника ПДВ, без зазначення підстав неврахування.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням, оскільки відповідно до норм чинного законодавства рішення про не врахування таблиці даних платника ПДВ в обов`язковому порядку повинно містити чітку підставу такого неврахування.

З врахуванням наведеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує на те, що оскаржуване рішення жодним чином не порушує прав позивача так як не призводить до зміни, припинення якихось майнових прав та носить лише інформативний характер. Вказує на те, що позивач жодним чином не обґрунтував порушення його прав внаслідок не врахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Крім того, учасники справи не зверталися із клопотаннями про розгляд справи в судовому засіданні, оформленими відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Відтак, заявлене у відзиві на позовну заяву клопотання про розгляд справи за участю представників відповідачів не підлягало судом вирішенню по суті.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 30.11.2020 позивач подав на реєстрацію таблицю даних платника ПДВ з поясненням (а. с. 7-8).

02.12.2020 Комісія ГУ ДПС у Волинській області, за результатами розгляду таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 30.11.2020 за № , прийняла рішення про не врахування таблиці даних платника ПДВ за № 2193388/41787300. Підстава неврахування таблиці даних платника ПДВ відповідачем не зазначена (а. с. 6).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Розділ V ПК України регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 Порядку № 1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5). У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Пунктами 15, 16, 17 Порядку № 1165 передбачено, що таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання. Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею Кодексу (додаток 6). У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Згідно із пунктом 19 Порядку № 1165 у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (додаток 7).

Додатком 7 до Порядку №1165 затверджена форма рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, якою чітко передбачено, що рішення про неврахування таблиці даних платника податку може бути оскаржено: в адміністративному або судовому порядку у разі прийняття рішення комісією регіонального рівня; в судовому порядку у разі прийняття рішення комісією центрального рівня.

Отже, Порядком № 1165 визначено, що рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, прийняте комісією центрального рівня, оскаржується виключно у судовому порядку.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість не порушує права платника податків та носить інформативний характер, оскільки таке рішення тягне правові наслідки для платника та підлягає оскарженню в судовому порядку.

Як вбачається із оскаржуваного рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 02.12.2020 № 2193388/41787300 про неврахування таблиці даних платника ПДВ, зареєстрованої у контролюючому органі 30.11.2020 за № , воно прийняте без зазначення жодних на те підстав.

При цьому відповідачем суду також не надано жодних доказів на підтвердження підстави прийняття вказаного рішення, яке до того ж не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, позаяк не містить жодного обґрунтування, відносно яких видів діяльності чи щодо яких саме основних засобів контролюючим органом встановлена невідповідність у поданій платником таблиці даних платника ПДВ.

Суд звертає увагу, що 30.11.2020 позивач подав на реєстрацію таблицю даних платника ПДВ за встановленою формою з поясненням (а. с. 8-9), у якій відобразив види економічної діяльності відповідно до КВЕД, коди товарів згідно з УКТЗЕД, як того вимагає чинне законодавство.

Проте відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, у ньому взагалі не вказав на підстави та причини неврахування таблиці даних платника податку.

Таким чином, на думку суду, у відповідача були відсутні підстави для складання у відношенні до позивача рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 02.12.2020 № 2193388/41787300, яким таблицю даних позивача невраховано, у зв`язку з чим вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 02.12.2020 № 2193388/41787300 підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача врахувати таблицю даних податку на додану вартість від 30.11.2020 за № , то суд зазначає наступне.

За приписами частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з пунктом 22 Порядку № 1165 таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

Отже, саме по собі скасування у судовому порядку рішення про неврахування таблиці даних платника податку є безумовною підставою для її врахування контролюючим органом.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення Комісії ДПС України від 02.12.2020 № 2193388/41787300, тому позовну вимогу про зобов`язання врахувати таблицю даних платника податків, подану ТзОВ «ДІДУХОЙЛ» від 30.11.2020 за № днем її подання, належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4943,25 грн.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом пункту першого частини третьої, четвертої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Відповідно до пункту другого частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини сьома статті134 КАС України).

Гонорар адвоката формується з дотриманням вимог Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 самостійно адвокатом.

Відповідно до статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність та статей 28, 29,30 Правил Адвокатської етики, затвердженої звітно-виборним З`їздом адвокатів України 09.04.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правничої (правової) допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 28.12.2020 № 2, акту приймання-передачі наданих послуг від 30.12.2020, платіжного доручення від 28.12.2020 № 795, ТОВ «ДІДУХОЙЛ», за надання адвокатом Драюком М.С., який здійснює професійну діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1219, сплатило кошти на правничу допомогу в сумі 4943,25 грн.

Правова допомога адвоката позивачу відповідно до додатку акту приймання-передачі наданих послуг від 28.12.2020 складається з: складання та подання до суду позовної заяви 4,5 год. (4943,25 грн.). Вартість однієї години роботи адвоката становить 1098,50 грн.

Вказана вартість послуг оплачена позивачем в повному обсязі.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, при вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката, суд враховує те, що дана справа є справою незначної складності, провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи.

Окрім того, відповідно до статті 12 КАС України дана категорія справи відноситься до незначної складності.

При цьому, судом при вирішенні питання щодо розміру судових витрат на правничу допомогу адвоката у цій справі враховано мінімальну ставку гонорару адвокатів за підготовку позовної заяви в адміністративних справах, які затверджені відповідними Радами адвокатів різних регіонів, незначну складність даної справи та наявну судову практику у вказаній категорії справ, розміщену в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З огляду на вказані обставини справи, суд приходить до висновку, що визначений проміжок часу у підготовці даного позову тривалістю у 4,5 год. та вартістю таких послуг у розмірі 4943,25 грн. не є співрозмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відтак враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу в сумі 2197,00 грн., що становить вартість послуг із написання та подання до суду позовної заяви тривалістю 2 год., а решту витрат у сумі 2746,25 грн. повинен понести позивач.

Звертаючись до суду, позивач також сплатив судовий збір у сумі 2102,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 28.12.2020 №932 (а.с.5).

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 2102,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2197,00 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02 грудня 2020 року № 2193388/41787300 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області врахувати таблицю даних платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю ДІДУХОЙЛ від 30 листопада 2020 року за № днем її подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДУХОЙЛ» судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 2197,00 грн. (дві тисячі сто дев`яносто сім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДУХОЙЛ» (43017, Волинська обл., м. Луцьк, б-р Дружби Народів, 2/73а, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська обл., м. Луцьк, Київський м-н, 4, ).

Суддя Р.С. Денисюк