Справа № 619/1066/20
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 березня 2021 року № 619/1066/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Легостаєвої К.І.,

представника позивача - Кірюшиної І.А.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Тимошенка В.М.,

третьої особи та представника третьої особи ОСОБА_2 - Духно Л.В.,

представника третьої особи ОСОБА_3 - Мороз Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить суд: зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ОСОБА_1 було побудовано прибудову до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний об`єкт відповідачем збудовано без відповідного документа, що надає право на початок виконання будівельних робіт з будівництва прибудови до житлового будинку та зазначені роботи було проведено без забезпечення технічного нагляду під час будівництва об`єкта, чим порушено вимоги статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та абз. 2 п. 2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, ч.1, ч.2 ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність». Представниками позивача було проведено перевірку вказаного об`єкту та у зв`язку з відсутністю у відповідача відповідних документів на будівництво винесено припис про усунення порушень вимог чинного законодавства. В подальшому, відповідачем вимоги припису виконано не було, з огляду на що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності із одночасним винесенням нового припису про усунення порушень законодавства. Отже, як вказано позивачем, ОСОБА_1 вимоги приписів не виконав, встановлені перевіркою порушення не усунув, чим грубо порушив норми Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що в свою чергу послугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02.04.2020 року адміністративний позов Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії передано до Харківського окружного адміністративного суду.

Зазначена справа до Харківського окружного адміністративного суду надійшла 17.08.2020 року та була передана до провадження судді Мельникова Р.В.

Ухвалою суду від 23.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні.

Відповідачем через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому останній проти заявленого позову заперечував та вказав, що проти встановленого факту самочинного будівництва останній не заперечує оскільки прибудова до належного йому житлового будинку АДРЕСА_1 здійснена ним на належній йому на праві власності земельній ділянці, проти чого не заперечує позивач у позові та єдиним порушенням є здійснення зазначених дій без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи або належно затвердженого проекту. Неможливість підготовки зазначених документів була обумовлена обставинами відсутності у відповідача коштів на замовлення відповідної документації та необхідність задоволення житлових потреб родини, а сплату штрафів було здійснено на кошти запозичені в інших осіб. Також, відповідачем вказано на неможливість врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.01.2020 по справі №822/2149/18, оскільки у зазначеному рішенні наголошується на обставинах того, що задоволення позовів зазначеної категорії можливе лише у разі порушення самочинним будівництвом прав інших осіб, але про таке порушення у позовній заяві не зазначено.

Ухвалою суду від 01.12.2020 року залучено в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) до участі у справі за вищевказаним позовом.

Третіми особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, через канцелярію суду було подано пояснення, в яких вказано, що позовну заяву останні підтримують та просять суд задовольнити. Водночас, третіми особами вказано, що ОСОБА_2 на праві власності в цілому належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який в свою чергу межує з будинком, до якого відповідачем було здійснено прибудову. Відповідачем по справі було порушено межі земельної ділянки, на якій розташований належний на праві власності третій особі будинок. Зазначені обставини мали місце після набуття права власності третьою особою на зазначений будинок ще у 2003 році. Також, третіми особами вказано, що відповідачем будівництво та реконструкція здійснюється за відсутності відповідних документів та ще у 2005 році відповідачу було винесено заборону на будівництво та реконструкцію без дозволу районного відділу архітектури. Одночасно, третіми особами вказано, що у даному випадку для висновку про задоволення позову визначальним є той факт , що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Представник позивача у судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання прибули, проти заявленого позову заперечували.

Третя особа ОСОБА_3 , яка є представником третьої особи ОСОБА_2 , та представник третьої особи Духно Людмили Василівни в судове засідання прибули, позовні вимоги позивача підтримали та просили суд задовольнити позов.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

На підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 05.01.2015 року №1 та заяви ОСОБА_3 від 07.07.2015 року директором Департаменту було видано направлення №515-Н від 15.07.2015 року для здійснення позапланової перевірки на об`єкті будівництво прибудови до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у період з 15 липня по 21 липня 2015 року.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , до якого здійснено прибудову, та земельна ділянка, на якій він розташований належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.1998 року.

Судовим розглядом справи встановлено, що представниками департаменту у встановлений направленням для проведення позапланової перевірки строк здійснено виїзд на об`єкт з метою проведення перевірки.

Результати проведеної перевірки оформлено у вигляді акту №515-А від 20.07.2015 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

За результатами перевірки встановлено, що громадянином ОСОБА_1 розпочаті будівельні роботи без отримання документа, що надає права на початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 (об`єкт ІІ категорії складності) з будівництва прибудови до житлового будинку (на момент перевірки виконані роботи з улаштування фундаменту, будівництва зовнішніх стін з пінобітону та кровлі); відповідно до даних Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів Держархбудінспекції України, дані щодо будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні; зазначені роботи проводились без забезпечення технічного нагляду під час будівництва об`єкта, чим порушено вимоги статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та абз. 2 п. 2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, ч.1, ч.2 ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність».

У графі акту "Зауваження щодо здійснення перевірки" відповідачем вказано про відсутність зауважень.

Вказаний акт перевірки відповідачем було отримано 20.07.2015 року.

У зв`язку із встановленими порушеннями посадовими особами позивача складено припис №515-Пр, яким вимагалось від відповідач усунути виявлені порушення в термін до 20.07.2016 року.

Також, посадовою особою було винесено припис №515/1-Пр про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, яким відповідача було зобов`язано негайно зупинити будівельні роботи.

Зазначені приписи відповідачем було отримано 20.07.2015 року.

Матеріали справи свідчать, що у зв`язку з встановленням під час проведення перевірки порушень посадовою особою відповідача також було складено протокол про адміністративне правопорушення від 20.07.2015 року, в якому відповідачем в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» вказано: «провину визнаю».

Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, за фактом виявлення вищенаведених правопорушень, було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.07.2015 № 515-П та визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 17 ст. 96 КУпАП, накладено штраф у сумі 8500,00 грн. Зазначена постанова була підписана у день її складання відповідачем без зауважень та пояснень.

У позовній заяві позивачем вказано, що на виконання перевірки вимог приписів від 20.07.2015 № 515-Пр та № 515/1-Пр було встановлено, що ОСОБА_1 вимоги приписів не виконано, документ, що дає право на виконання будівельних робіт на об`єкті, не надано, тому на нього були накладені штрафні санкції відповідно до постанови від 05.08.2016 № 329-П та надано припис про усунення порушення вимог законодавства від 02.08.2016 № 329-Пр та зобов`язано виконати вимоги припису від 20.07.2015 № 515-Пр в строк до 05.01.2017.

Як зазначено представником позивача, складені за результатами позапланової перевірки щодо дотримання відповідачем вимог містобудівного законодавства та вимог припису документи, а саме: акт перевірки від 02.08.2016 № 329-А, протокол від 02.08.2016, припис від 02.08.2016 № 329-Пр та постанова від 05.08.2016 № 329-П отримані та підписані ОСОБА_1 у день їх складання без зауважень та пояснень.

Згідно даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо об`єкта будівництва за зазначеною вище адресою відсутня. Також, інформація про виконання вимог припису до позивача не надходила.

Зазначені обставини, на переконання позивача, свідчать про те, що вимоги припису № 515-Пр від 30.07.2015 відповідачем не виконані.

Судовим розглядом справи встановлено, що під час наступного виїзду, що відбувся у період з 21.02.2017 року по 27.02.2017 року, з метою перевірки виконання суб`єктом містобудування вимог приписів від 20.07.2015 та від 02.08.2016 виявлено, що відповідачем вимоги вищезазначених приписів не виконані, чим порушено вимоги абз. 2 п. 14 Порядку № 553 та пп. а), п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Документи, складені за результатами позапланової перевірки щодо дотримання відповідачем вимог містобудівного законодавства та вимог приписів, а саме: акт перевірки від 23.02.2017 № 50-А, протокол від 23.02.2017, припис від 23.02.2017 № 50-Пр та постанова від 06.03.2017 № 50-П, отримані та підписані з боку ОСОБА_1 у день їх складання без зауважень та пояснень.

Також, судовим розглядом справи встановлено, що в період з 12.12.2019 по 24.12.2019 посадовими особами позивача в черговий раз було проведено позапланову перевірку об`єкта на виконання вимог містобудівного законодавства та вимог припису від 23.02.2017 № 50-Пр та встановлено, що стан об`єкту не змінився з попередньої перевірки, наявні самочинно збудовані прибудови до житлового будинку, при цьому, ОСОБА_1 так і не отримано документів, які дають право на виконання будівельних робіт або засвідчують його прийняття в експлуатацію. Складені за результатами позапланової перевірки щодо дотримання відповідачем вимог містобудівного законодавства та вимог приписів, документи, а саме: акт перевірки від 24.12.2019 року № 966-А, протокол від 24.12.2019 року, припис від 24.12.2019 року № 966-Пр та постанова від 08.01.2020 року № 966-П не підписані з боку ОСОБА_1 у день їх складання, у зв`язку з чим були направлені Департаментом засобами поштового зв`язку - трекінг-номер 931 та трекінг-номер 665, які отримані суб`єктом містобудування 04.01.2020 року та 11.01.2020 року відповідно.

Позивачем у позовній заяві вказано, що відповідачем так і не було приведено об`єкт у відповідність до вимог містобудівного законодавства та не виконано вимоги приписів, які видавались Департаментом. Отже, ОСОБА_1 протягом тривалого часу своєю бездіяльністю протиправно не виконує вимоги приписів, винесених Департаментом, наражаючи на небезпеку себе та осіб, які проживають поруч із об`єктом, який підлягає знесенню.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 31.05.2003 р. право власності житловий будинок , що межує із будинком відповідача та розташований за адресою: АДРЕСА_2 належить третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 .

Під час судового розгляду справи встановлено, що у Дергачівському районному суді Харківської області з 2015 року по теперішній час розглядається позовна заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсним (справа №619/2775/15-ц).

Представником позивача під час розгляду справи було надано пояснення та вказано, що розгляд зазначеної справи в Дергачівському районному суді Харківської області свідчить на користь того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наразі оскаржують право власності на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 , оскільки вважають, що самовільне будівництво здійснене відповідачем на земельній ділянці, що належить йому на праві приватної власності, чим порушуються їхні права. Вказане, свідчить на користь того, що спір щодо визнання права власності на земельну ділянку, на якій відповідачем здійснювалось самочинне будівництво, має істотне значення для вирішення даної справи і може вплинути на права третіх осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями ст.10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема: 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт;

Вказані положення кореспондуються із приписами положень пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, відповідно до якого посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

При цьому, як передбачено положеннями ч.1 ст.9 Закону України "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Як передбачено положеннями ч.5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно із положеннями ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Як передбачено положеннями ст.27 Закону України «Про архітектурну діяльність» замовники (забудовники) та підрядники під час створення об`єкта архітектури зобов`язані забезпечувати будівництво об`єктів архітектури згідно з робочою документацією.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, як передбачено приписами статті 376 Цивільного кодексу України якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливою або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво.

Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач фактично заперечуючи проти позову послався на обставини самостійного будівництва вказаної прибудови задля забезпечення власних житлових потреб, при цьому у наданих поясненнях та запереченнях останнім було вказано, що він не мав можливості здійснити оплату оформлення документації для проведення будівництва добудови.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що наявні в матеріалах справи докази свідчать на користь того, що відповідачем було отримано усі прийняті позивачем документи, сплачено штрафи, проте не було виконано вимог приписів та не усунуто виявлені порушення.

Одночасно, суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи було повідомлено про згоду із обставинами встановлення самочинності будівництва, але відсутності доказів порушення прав третіх осіб та відсутністю коштів для здійснення перебудови чи знесення.

Стосовно доводів відповідача щодо відсутності у матеріалах справи доказів неможливості перебудови об`єкту та, як наслідок передчасність звернення позивача до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкту суд зазначає наступне.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.01.2020 року по справі №822/2149/18 за змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.

У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.

У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

Судом вказано, що в інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Натомість, Судом зазначено, що правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).

В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що під час розгляду справи не встановлено обставин вчинення відповідачем дій, направлених на усунення виявлених порушень або здійснення перебудови, що з огляду на тривалий час існування спірних правовідносин свідчить про відмову відповідача здійснити такі дії.

В той же час, судом встановлено, що відповідачем будівництво прибудови було здійснено без отримання документа, що надає права на початок виконання будівельних робіт з будівництва прибудови до житлового будинку, без повідомлення про початок виконання підготовчих і будівельних робіт без забезпечення технічного нагляду під час будівництва об`єкта.

Це означає, що у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого Цивільний кодекс України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Тобто, частина 7 статті 376 Цивільного кодексу України спірні правовідносини не регулює.

Натомість, для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідача стосовно неможливості застосування у даному випадку висновків Верховного Суду, викладених у судовому рішенні по справі №822/2149/18, оскільки враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини того, що відповідачем будівництво прибудови було здійснено без належної документації.

Крім того, посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.09.52018 року №813/6284/14, стосуються обставин, відмінних від тих, які встановлені під час розгляду даної справи.

Водночас, суд зазначає, що під час розгляду справи встановлено обставини того, що постанови та приписи, складені за результатами вищенаведених позапланових перевірок, відповідачем не оскаржувались ані в адміністративному, ані в судовому порядку. Більше того, ОСОБА_1 було сплачено 16.08.2016 та 14.03.2017 накладені на нього штрафи у сумі 6800,00 грн. Доказів протилежного відповідачем під час розгляду справи до суду не надано.

Зазначені обставини підтверджують факт визнання відповідачем протиправності власних дій.

Також, судом під час розгляду справи було встановлено, що доводи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача стосуються порушення їх прав в частині будівництва відповідачем прибудови на земельній ділянці, що межує із ділянкою належною їм на праві власності та порушенням відповідачем порядку розмежування таких ділянок.

Крім того, суд враховує доводи та посилання третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, стосовно наявності у останніх порушеного права в частині будівництва відповідачем прибудови на території земельної ділянки із порушенням меж, з метою підтвердження чого до суду подано копії рішення ІХ сесії ХХІХ скликання Вільшанської селищної ради від 09.09.2003 року "Про затвердження акту комісії від 09.09.2003 року по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1", відповідно до якого затверджено акт комісії від 09.09.2003 року та встановлено межу між домоволодінням АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 на відстані 1,0 м від літньої кухні, а також актів обстеження від 26.05.2005 року, акту від 08.06.205 року відповідно до яких встановлено наявність відстані розміром 0,8 м.

Водночас, третіми особами було повідомлено суд про існування між відповідачем та третіми особами не вирішеного на даний час цивільного спору, розгляд якого здійснюється в Дергачівському районному суді Харківської області, щодо визначення меж земельних ділянок.

Суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не було надано до суду жодних доказів на спростування повідомлений третіми особами обставин.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку підтверджено наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21-А, корп. 1, м. Харків, 61145) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 02 березня 2021 року.

Суддя Мельников Р.В.