Справа № 200/10457/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

09 березня 2021 р. Справа №200/10457/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І.С., розглянувши заяву позивача щодо встановлення судового контролю за виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

09.11.2020 ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_2 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Військової частини НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про:

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 17.08.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 17.08.2018 - березень 2018 року;

- стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.08.2018 у сумі 101142 грн. 49 коп. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 17.08.2018 - березень 2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2021 у справі №200/10457/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 17.08.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 17.08.2018 - березень 2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.08.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 17.08.2018 - березень 2018 року та виплатити суму нарахованої індексації з відрахуванням раніше сплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 апеляційну скаргу відповідача повернуто заявнику.

Рішення суду першої інстанції набрало законної сили 17.02.2021.

03.03.2021 канцелярією суду зареєстровано заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Позивач зазначає, що станом на 25.02.2021 рішення суду так і не виконано.

До Донецького окружного адміністративного суду матеріали справи №200/10457/20-а повернуто з Першого апеляційного адміністративного суду 09.03.2021.

Розглядаючи заяву про встановлення судового контролю у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлена обов`язковість судових рішень.

Так, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.(частина 1). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.(частина 2). Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.(частина 3).

Розділ IV Кодексу адміністративного судочинства України врегульовує процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Положення статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України узгоджуються з вказаними гарантіями, та встановлюють, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Порядок та строки виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений Законом України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з цим, слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеного вбачається, що встановлення судового контролю є правом суду. Встановлення судового контролю залежить від обставин, зокрема, наявності суттєвих перешкод у реалізації позивачем заходів примусового виконання рішення.

Водночас, судом ще не були видані виконавчі листи у справі, позивач не звертався до органів державної виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення суду, відтак не встановлено перешкод, які б заважали позивачу реалізувати своє право на звернення до виконавчої служби.

З наявних матеріалів не вбачається нездатність позивача самостійно звернутися до виконавчої служби після отримання виконавчих листів по справі №200/10457/20-а.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі.

Керуючись статтями 241-243, 248, 250, 382, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №200/10457/20-а відмовити повністю.

2. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

3. Ухвала, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4. Ухвалу постановлено та підписано 09.03.2021.

5. Копію ухвали направити учасникам справи.

6. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.С. Молочна