Справа № 420/3157/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3157/21
УХВАЛА
05 березня 2021 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови державного виконавця Татару Д.Д. від 13 лютого 2019 року про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 02 березня 2021 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, у якому позивач просить скасувати постанову державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Татару Д.Д. від 13 лютого 2019 року про накладення штрафу.
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі за даним позовом, суд виходить з наступного.
Статтею 1 КАС України встановлено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.
Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктами 1, 2 ч.1 ст.4 КАС України під адміністративною справою розуміють переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а під публічно-правовий спором розуміють спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Таким чином, до адміністративної юрисдикції відносяться ті справи, які виникають зі спорів в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.
Суд звертає увагу, що характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.
Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу - участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.
Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного та господарського судочинства є змагальність сторін.
Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Судом встановлено, що предметом розгляду даної справи є оскарження постанови державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Татару Д.Д. від 13 лютого 2019 року про накладення штрафу, яка прийнята на підставі виконавчого листа №2-1979 виданого 27.06.2008 року Ворошиловським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25% всіх видів його доходу, починаючи з 25.04.2008 року до досягнення дитиною повноліття.
Таким чином, в поданому позові спірні правовідносини виникли внаслідок примусового виконання рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька щодо стягнення з позивача аліментів. Отже, суд звертає увагу, що вказане судове рішення прийняте у порядку цивільного судочинства.
Згідно з ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Таким чином, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, постановлених у порядку цивільного судочинства, передбачено ст.447 ЦПК України, що виключає поширення на спірні правовідносини адміністративної юрисдикції.
Суд звертає увагу, що виконавчий документ, в межах виконавчого провадження якого позивач оскаржує постанову державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Татару Д.Д. від 13 лютого 2019 року про накладення штрафу, прийнятий у порядку цивільного судочинства, а тому даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатися у порядку цивільного судочинства.
Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до ч.6 ст.170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі. Суд роз`яснює позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 4,19, 20, 171, 170, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови державного виконавця Татару Д.Д. від 13 лютого 2019 року про накладення штрафу відмовити.
Роз`яснити позивачу про право на звернення до суду в порядку цивільно-процесуального законодавства.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов