Справа № 420/6844/19
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6844/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Одеса

У залі судових засідань №18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Полякова О.Г.

представника відповідача - Моргун Х.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси з позовною заявою до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.06.2019 року №.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Протокольною ухвалою від 30.01.2020 року судом закрито підготовче провадження по цій справ та призначено розгляд цієї справи по суті.

Протокольною ухвалою суду від 12.03.2020 року судом поновлено позивачу строк на подання додаткових доказів та залучено до матеріалів справи договори з контрагентами, дефектні акти, розрахунки вартості матеріалів, виробів та конструкцій, кошториси, відомості ресурсів, акти передачі матеріалів, виробів та конструкцій, тощо, на які є посилання в акті перевірки, за результатами якої винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 18.03.2020 року судом зупинено провадження по цій справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Протокольною ухвалою від 23.02.2021 року судом поновлено провадження по цій справі та протокольною ухвалою від 23.02.2021 року за клопотання представника відповідача судом замінено відповідача по цій справі з ГУ ДФС в Одеській області на ГУ ДПС в Одеській області.

Ухвалою від 23.02.2021 року судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов обґрунтований позивачем тим, що ГУ ДФС в Одеській області з порушенням строків, передбачених нормами податкового законодавства, винесло оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Крім того, під час перевірки позивачем надані всі первинні документи, які підтверджують господарські операції між позивача та ТОВ «КСИЛОН», ТОВ «АГРОТЕРМ», ТОВ «БОРІСКОЛ», що спростовує висновки акту перевірки про порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України. Також, позивач зазначив, що первинними документами підтверджується реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, результат яких відображений в бухгалтерському обліку. Висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами ґрунтуються на припущеннях, оскільки зроблені тільки з врахуванням податкової інформації щодо контрагентів позивача без аналізу первинних документів, при цьому позивач не може нести відповідальність за дії контрагентів та можливі порушення ними податкового законодавства. Позивач зазначає, що податковий кредит ним сформований на підставі належним чином зареєстрованих податкових накладних та первинних документів, що відповідає положенням податкового законодавства. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Представник відповідача в судове засідання з`явився. З відзиву на позовну заяву (Том І, аркуші справи 77-80) вбачається що відповідач позов не визнає, оскільки податкова інформація щодо ТОВ «КСИЛОН», ТОВ «АГРОТЕРМ», ТОВ «БОРІСКОЛ» свідчить про відсутність у цих підприємств основних засобів і трудових ресурсів та взагалі можливостей здійснювати господарські операції, по яким позивачем сформований податковий кредит з податку на додану вартість. Таким чином, податкова інформація свідчить про відсутність реальних правовідносин між позивачем та ТОВ «КСИЛОН», ТОВ «АГРОТЕРМ», ТОВ «БОРІСКОЛ», а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси є юридичною особою, основним видом діяльності якої є діяльність у сфері оборони. Відповідно до «Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України №448 від 03.07.2013 року, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси є військовою державною структурою (установою), призначеною для квартирно-експлуатаційного забезпечення діяльності військових формувань Міністерства оборони України. Відповідно до положень ст. 9, 15 Закону України «Про Збройні Сили України» Кабінет Міністрів України забезпечує постачання Збройним Силам України озброєння, військової техніки, енергетичних, матеріально-технічних та інших ресурсів і майна, надання послуг та їх фінансування в обсягах, що необхідні для ефективного виконання Збройними Силами України покладених на них завдань і функцій. Фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

ГУ ДФС в Одеській області проведена планова виїзна документальна перевірка Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, за результатами якої складений акт перевірки №789/15-32-14-01/08038284 від 25.04.2019 року (Том І, аркуші справи 14-48).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем, в тому числі, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.3, 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 1922271 грн. за листопад грудень 2016 року, вересень, грудень 2017 року, червень, серпень, вересень - грудень 2018 року.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки та подав 05.06.2019 року до ГУ ДФС в Одеській області на них заперечення, в тому числі, щодо порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.3, 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, за результатами розгляду яких 14.06.2019 року податковим органом прийнято рішення про залишення без змін висновків акту перевірки. Зазначене рішення отримано позивачем 24.06.2019 року (Том І, аркуші справи 49-60).

На підставі виявлених порушень, ГУ ДФС в Одеській області направлене позивачу податкове повідомлення-рішення № від 21 червня 2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2402839 грн., з яких за податковим зобов`язанням на суму 1922271 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 180568 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 22.07.2019 року (Том І, аркуш справи 61).

Позивач не погодився з правомірністю зазначеного податкового повідомлення-рішення та оскаржив його в адміністративному порядку до ДФС України, однак рішенням про результати розгляду скарги, вона залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін (Том І, аркуші справи 62-71), а тому позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21 червня 2019 року в судовому порядку.

З акту перевірки №789/15-32-14-01/08038284 від 25.04.2019 року вбачається, що підставами для висновків про заниження позивачем податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету стало встановлення податковим органом нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «КСИЛОН», ТОВ «АГРОТЕРМ», ТОВ «БОРІСКОЛ», оскільки у цих підприємств відсутня можливість фактичного здійснення господарських операцій, ці підприємства не мають достатньої кількості трудових ресурсів не подають звітність про наявність основних засобів, транспортних засобів, складських приміщень, а залучені ними контрагенти для виконання робіт, які замовив позивач також не мають можливостей та необхідних ресурсів для виконання таких робіт. Зазначені обставини підтверджуються наявною у відповідача податковою інформацією. Крім того, відповідач в акті зазначив, що в жодному документі по господарським операціям між позивачем та його контрагентами не має даних про залучення контрагентами позивача субпідрядників для виконання робіт. Таким чином, відповідач робить висновки про безпідставність формування позивачем податкового кредиту по операціям з ТОВ «КСИЛОН», ТОВ «АГРОТЕРМ», ТОВ «БОРІСКОЛ».

Суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки позивача не обґрунтованими, безпідставними, зробленими на припущеннях та такими, що спростовуються наданими доказами в справі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси та ТОВ «АГРОТЕРМ» укладені договори на виконання поточного ремонту від 26.12.2016 року №354, від 23.12.2016 року №341, від 19.12.2016 року №320, №319, №322, №321, від 20.12.2016 року №329, від 29.11.2016 року №283, від 14.12.2016 року №302, №303, №304, від 10.11.2016 року №273, №272, від 02.11.2016 року №260, за умовами яких ТОВ «АГРОТЕРМ» бере на себе зобов`язання виконання поточного ремонту будівель військових містечок, освітлення військових містечок, тощо. Зазначені договори, разом з довідками про вартість виконаних робіт, дефектними актами, відомостями ресурсів, платіжними дорученнями, виписками з банку, актами за кошторисами, тощо, надавалися до податкового органу, що відображено в акті перевірки та позивачем договори, довідки про вартість виконаних робіт, дефектні акти, відомості ресурсів, тощо, надані до суду. Податковим органом в акті перевірки не зазначається про надання не всіх первинних документів, або надання первинних документів, які оформлені з порушенням вимог податкового законодавства.

Крім того, з матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси та ТОВ «КСИЛОН» укладені договори на виконання поточного ремонту від 12.09.2017 року №313, №314, №315, №316, №317, від 24.07.2017 року №245, від 23.08.2017 року №302, від 25.09.2017 року №340, №341, від 18.12.2017 року №461, №459, №460, №456, №457, від 21.12.2017 року №489, №490, від 25.12.2017 року №516, №514, №507, №515, №505, від 20.12.2017 року №487, №486, №480, №476, №477, №479, від 19.12.2017 року №462, від 13.12.2017 року №№422, №424, №430, №425, від 12.06.2018 року №146, від 13.06.2018 року №151, від 15.06.2018 року №155, від 14.06.2018 року №153, №154, від 11.07.2018 року №172, від 20.06.2018 року №165, від 30.06.2018 року №251, від 30.08.2018 року №251, від 04.10.2018 року №280, від 11.10.2018 року №289, №290, від 27.07.2018 року №208, від 13.08.2018 року №218, за умовами яких ТОВ «КСИЛОН» бере на себе зобов`язання виконання поточного ремонту будівель військових містечок, ремонту електромереж військових містечок, встановлення кондиціонерів, тощо. Зазначені договори, разом з специфікаціями, актами виконаних робіт, довідками про вартість виконаних робіт, дефектними актами, відомостями ресурсів, платіжними дорученнями, виписками з банку надавалися до податкового органу, що відображено в акті перевірки та позивачем договори, дефектні акти, відомості ресурсів, кошториси, тощо, надані до суду. Податковим органом в акті перевірки не зазначається про надання не всіх первинних документів, або надання первинних документів, які оформлені з порушенням вимог податкового законодавства.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси та ТОВ «БОРІСКОЛ» укладені договори на виконання поточного ремонту від 13.12.2017 року №426, від 31.05.2018 року №139, від 09.08.2018 року №20КРБ, від 19.10.2018 року №39КРБ, від 31.10.2018 року №45КРБ, за умовами яких ТОВ «БОРІСКОЛ» бере на себе зобов`язання виконання поточного ремонту будівель військових містечок. Зазначені договори, разом з довідками про вартість виконаних робіт, дефектними актами, відомостями ресурсів, платіжними дорученнями, виписками з банку, актами за кошторисами, тощо, надавалися до податкового органу, що відображено в акті перевірки та позивачем договори, довідки про вартість виконаних робіт, дефектні акти, відомості ресурсів, тощо, надані до суду. Податковим органом в акті перевірки не зазначається про надання не всіх первинних документів, або надання первинних документів, які оформлені з порушенням вимог податкового законодавства.

В акті перевірки не заперечується відображення операцій позивача з ТОВ «КСИЛОН», ТОВ «АГРОТЕРМ», ТОВ «БОРІСКОЛ» в бухгалтерському обліку та формування податкового кредиту за належним чином зареєстрованими податковими накладними в Єдиному реєстрі податкових накладних, проведення повного розрахунку по цим операціям.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Матеріалами справи підтверджується надання до податкового органу первинних документів по господарським операціям позивача з ТОВ «КСИЛОН», ТОВ «АГРОТЕРМ», ТОВ «БОРІСКОЛ», будь-яких зауважень до документального оформлення цих господарських операцій в акті перевірки не міститься та не зазначено про відсутність документів, або оформлення їх з порушенням.

Щодо даних акту перевірки про відсутність в документах даних про залучення контрагентами позивача інших субпідрядників, а також відсутність права контрагентів позивача у залученні субпідрядників, суд звертає увагу, що в договорах відсутні будь-які обмеження щодо залучення субпідрядників, в них зазначено про обов`язок підрядника організувати виконання робіт належної якості та документальне оформлення господарських операцій контрагентів позивача зі своїми контрагентами не стосується документального оформлення господарських операцій позивача зі своїми контрагентами та не може ставитися в провину позивачу та бути підставою для зменшення податкового кредиту.

Відповідно до положень п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податковий кредит складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними, митними деклараціями, іншими документами.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

При цьому, відповідно до положень ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, право на формування податкового кредиту виникає у підприємства в разі фактичного здійснення господарських операцій, підтвердження первинними документами здійснення таких операцій та наявності належним чином оформлених податкових накладних.

Позивачем надані докази належного документального оформлення господарських операцій з ТОВ «КСИЛОН», ТОВ «АГРОТЕРМ», ТОВ «БОРІСКОЛ», податкові накладні по цим операціям зареєстровані контрагентами позивача та є підставою для формування кредиту.

Податковим органом в акті перевірки не зазначено про порушення норм податкового законодавства безпосередньо позивачем та всі висновки зроблені виходячи з порушення норм податкового законодавства контрагентами позивача, які не декларували об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, які не мають достатньої кількості трудових ресурсів, а всі ці дані отримані податковим органом з інформаційних баз податкового органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак суд вважає, що відповідач не довів порушення позивачем норм податкового законодавства, не довів обізнаність позивача про можливі порушення його контрагентами податкового законодавства.

Жодна норма законодавства не встановлює обов`язку покупця товару/послуг бути обізнаним про джерело походження товару, джерело походження основних засобів, тощо, та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальника правил оподаткування, позивач не наділений правом вимагати від контрагента документи, що підтверджують факт придбання останнім товару, техніки, тощо.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи Проте, посадовими особами контролюючого органу під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відповідач при встановленні порушень норм податкового законодавства позивачем керувався виключно податковою інформацією щодо контрагентів позивача без дослідження та надання оцінки первинними документам, наявним у позивача по спірним господарським операціям, його висновки зроблені виключно на припущеннях та можливих порушенням норм податкового законодавства контрагентами позивача.

Разом з цим, сам факт наявності господарських операцій з контрагентом, який порушує податкове законодавство не може тягнути за собою негативні наслідки для платника податків у вигляді зменшення податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки, даних про те, що позивач був обізнаний про такі дії його контрагента до суду не надано та якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Таку правову позицію неодноразово висловлював в своїх рішеннях Верховний Суд України та схожа позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі «Булавес» АД проти Болгарії».

Навіть в разі порушення зазначеними контрагентами податкового законодавства позивач не може нести відповідальність за дії цих підприємств, якщо податковий орган не доведе обізнаності позивача про такі дії контрагента, узгодженості дій з контрагентом для отримання податкової вигоди, тощо, проте таких доказів відповідачем до суду не надано.

Відповідно до положень ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідачем також не надано будь-яких доказів на підтвердження факту притягнення до відповідальності контрагентів позивача, не надано доказів винесення щодо контрагентів позивача податкових повідомлень-рішень, наявності вироків у кримінальних провадження щодо цих підприємств, тощо.

Висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків. Правомірність нарахування сум грошового зобов`язання не може мотивуватися виключно даними податкової інформації. Податкова інформація має оцінюватись судом з урахуванням інших доказів у справі. Така позиція відповідає висновкам Верховного Суду в рішенні у справі №804/939/16 від 20.03.2018 року.

Відповідач не надав до суду доказів визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами недійсними, а також визнання недійсними первинних бухгалтерських документів, що підтверджують їх виконання.

Також, не може бути доказом нереальності та безтоварності господарських операцій факти відсутності реєстрації податкових накладних щодо основних фондів, транспортних послуг, вантажних робіт, споживання комунальних послуг, тощо, що відповідає висновкам Верховного Суду в рішенні у справі №820/4648/13-а від 16.02.2018 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 21.06.2019 року №.

При цьому, суд не погоджується з твердженнями позивача про несвоєчасне винесення податкового повідомлення-рішення, оскільки у відповідності до положень ст. 86 Податкового кодексу України рішення мало бути винесено протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень на акт перевірки та надання відповіді платнику, а оскільки рішення про результати розгляду заперечень на акт винесено 14.06.2019 року та відправлено платнику податків з врахуванням вихідних і святкових днів 18.06.2019 року, протягом 3 робочих днів, тобто, 21.06.2019 року, у відповідності до вимог Податкового кодексу України, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення, яке оскаржене в цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (вул. Єврейська, 13, м. Одеса, 65014, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.06.2019 року № задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від Головного управління ДФС в Одеській області від 21.06.2019 року №.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (вул. Єврейська, 13, м. Одеса, 65014, ) сплачений судовий збір у розмірі 19210 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений та підписаний 09.03.2021 року.

Суддя Л.І. Свида

.