Справа № 540/3987/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3987/20
15 год. 25 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Горбунової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради (далі - (відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Херсонської міської ради Херсонської області щодо неприйняття рішення про розгляд заяви ОСОБА_1 від 15 жовтня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки,

- зобов`язати Херсонську міську раду Херсонської області на найближчій сесії прийняти рішення про розгляд заяви ОСОБА_1 від 15 жовтня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки,

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду по цій справі, шляхом зобов`язання Херсонську міську раду Херсонської області подати до суду звіт про виконання судового рішення,

- стягнути із Херсонської міської ради Херсонської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до Херсонської міської ради із заявою від 15 жовтня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 600 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 27 листопада 2020 року позивачем отримано лист Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради від 12 листопада 2020 року за № 114-27741- 15, зі змісту якої вбачається , що питання стосовно надання дозволу на розроблення зазначеного проекту землеустрою розглядатиметься постійною профільною депутатською комісією міської ради, а остаточне рішення прийматиметься сесією міської ради на її пленарному засіданні. Відповідно до затвердженої рішенням міської ради від 20.02.2015 №1724 містобудівної документації - Плану зонування території міста Херсон, заявлена земельна ділянка знаходиться на території, цільове використання якої не визначене. Генеральним планом міста Херсона, затвердженим рішенням міської ради від 26.12.2003 №443, цю територію визначено як землі спецпризначення для підприємств, закладів і організацій державних органів виконавчої влади з питань оборони та безпеки. Вказаною земельною ділянкою до електричної підстанції районного значення потужністю 35 кВт на розі вул. Вишневої та К.Хетагурова прокладено підземні кабелі електричні мережі 10 кВт. Дана ділянка є охоронною зоною об`єктів енергетики, які встановлюються вздовж кабельних ліній електропередачі та навколо електропідстанцій для забезпечення нормальних умов експлуатації, запобігання ушкодженню, а також зменшення їх негативного впливу на людей, довкілля та суміжні землі (стаття 22 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів"). Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 №209 "Про затвердження Правил охорони електричних мереж" (пункт 8) забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, а саме: будувати житлові, громадські та дачні будинки; саджати дерева та інші багаторічні насадження та ін. Враховуючи наведене, відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на заявленій земельній ділянці не вбачається можливим, що є підставою як для відмови в наданні вищевказаного дозволу, згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, так і для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України".

Станом на день звернення з позовом до Херсонського окружного адміністративного суду позивачем не отримано будь-яке рішення Херсонської міської ради про розгляд заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 15 жовтня 2020 року. Позивач вважає, що вказані обставини є протиправною бездіяльністю відповідача з огляду на те, розпорядником земельних ділянок на території м. Херсон є відповідач, який має відповідні повноваження на надання таких земельних ділянок в оренду або власність, надання під забудову та для інших потреб тощо. Відповідач зобов`язаний розглянути клопотання (заяву) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою під будівництво та обслуговування житлового будинку на сесії міської ради, так як вирішення вказаного питання відноситься до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, а не Департаменту містобудування та землекористування міської ради, а наслідком надання дозволу або відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є єдина форма - рішення Херсонської міської ради (рішення сесії), тобто нормативного акту, як-то передбачено статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Поивач, як громадянин України, має право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара (стаття 121 Земельного кодексу України). Згідно із частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проте, відповідачем проігноровано положення статті 118 Земельного кодексу України та у місячний строк з моменту отримання клопотання позивача (з 19 жовтня 2020 року) не розглянуто клопотання (заяву) позивача та не прийнято рішення, передбаченого Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", чим, в свою чергу, допущено протиправну бездіяльність, а саме, - невиконання імперативних вимог статті 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою від 15.12.2020 окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання на 13.01.2020.

12.01.2021 до суду відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що клопотання позивача від 15.10.2020 було розглянуто, встановлено, що питання надання дозволу на розроблення проекту належить до компетенції постійної профільної депутатської комісії міської ради. А остаточне рішення буде приймати рада на пленарному засіданні. На ділянці прокладено підземні кабелі електричні мережі 10 кВт., дана ділянка є охоронною зоною об`єктів енергетики. Тому її відведення не вбачається можливим. Також відповідач зазначив, що відповідні клопотання позивача вже розглядались депутатською комісією, яка рекомендувала відмовити ОСОБА_1 у надані дозволу на розроблення вищенаведеного проекту, на підставі частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, в зв`язку із невідповідністю містобудівній документації - Планові зонування території міста Херсона, затвердженому рішення Херсонської міської ради від 20.02.2015 № 1724 (земельна ділянка розташована в санітарно-захисній зоні, поруч із існуючою електричною підстанцією). Був підготовлений проект рішення "Про відмову громадянам у дозволі на розроблення проектів землеустрою", який включено до порядку денного пленарного засідання XXXV сесії міської ради, але з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОВІД-19, спричиненої коронавірусом у місті, дату та час проведення XXXV сесії міської ради, пленарне засідання якої було заплановане на 27.03.2020 - скасовано. Крім того, Херсонський окружним адміністративним судом вже розглядалась справа № 540/1325/20, де стороною були ті ж самі особи (позивач та відповідач), з тих же підставі, та ж тих же обставин справи, де позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Що стосується вимоги про зобов`язання Херсонську міську раду на найближчій сесії прийняти рішення про розгляд клопотання ОСОБА_1 від 15.10.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, то відповідач вважає, що це повинно розцінюватись судом, як втручання у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування.

Розгляд справи був відкладений на 03.02.2021.

Ухвалою від 03.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.02.2021.

Представник позивача прибув в судове засідання, позовні вимоги підтримав.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені 22.02.2021.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 звернувся до Херсонської міської ради із заявою від 15 жовтня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 600 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

27 листопада 2020 року позивачем отримано лист Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради від 12 листопада 2020 року за № 114-27741- 15, зі змісту якої вбачається , що питання стосовно надання дозволу на розроблення зазначеного проекту землеустрою розглядатиметься постійною профільною депутатською комісією міської ради, а остаточне рішення прийматиметься сесією міської ради на її пленарному засіданні. Відповідно до затвердженої рішенням міської ради від 20.02.2015 №1724 містобудівної документації - Плану зонування території міста Херсон, заявлена земельна ділянка знаходиться на території, цільове використання якої не визначене. Генеральним планом міста Херсона, затвердженим рішенням міської ради від 26.12.2003 №443, цю територію визначено як землі спецпризначення для підприємств, закладів і організацій державних органів виконавчої влади з питань оборони та безпеки. Департамент зазначив, що вказаною земельною ділянкою до електричної підстанції районного значення потужністю 35 кВт на розі вул. Вишневої та К.Хетагурова прокладено підземні кабелі електричні мережі 10 кВт. Дана ділянка є охоронною зоною об`єктів енергетики, які встановлюються вздовж кабельних ліній електропередачі та навколо електропідстанцій для забезпечення нормальних умов експлуатації, запобігання ушкодженню, а також зменшення їх негативного впливу на людей, довкілля та суміжні землі (стаття 22 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів"). Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 №209 "Про затвердження Правил охорони електричних мереж" (пункт 8) забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, а саме: будувати житлові, громадські та дачні будинки; саджати дерева та інші багаторічні насадження та ін. Враховуючи наведене, відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на заявленій земельній ділянці не вбачається можливим, що є підставою як для відмови в наданні вищевказаного дозволу, згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, так і для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України".

Будь-якого рішення Херсонської міської ради про розгляд заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 15 жовтня 2020 року, позивач не отримав.

Позивач вважає, що вказані обставини є протиправною бездіяльністю відповідача з огляду на те, розпорядником земельних ділянок на території м. Херсон є саме відповідач, який має відповідні повноваження на надання таких земельних ділянок в оренду або власність, надання під забудову та для інших потреб тощо. Позивач вважає, що відповідачем проігноровано положення статті 118 Земельного кодексу України та у місячний строк з моменту отримання клопотання позивача (з 19 жовтня 2020 року) останнє не розглянуто по суті та не прийнято рішення, передбаченого Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", чим, в свою чергу, допущено протиправну бездіяльність, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У відповідності до статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, серед іншого, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно із положеннями статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара (стаття 121 Земельного кодексу України).

Частина 6 статті 118 Земельного кодексу України встановила, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності У власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частиною 1 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частинами 1 та 5 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, з аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що міська рада має виключну компетенцію в сфері розпорядження землею та тільки на підставі рішення міської ради прийнятого на пленарному засіданні надається земельна ділянка у власність або у користування.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що реалізуючи власні повноваження у сфері земельних питань, відповідач зобов`язаний розглянути клопотання (заяву) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою під будівництво та обслуговування житлового будинку на сесії міської ради, так як вирішення вказаного питання відноситься до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, а наслідком надання дозволу або відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є єдина форма - рішення Херсонської міської ради (рішення сесії), як-то передбачено статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради є виконавчим органом Херсонської міської ради, відповідно до п. 2.3, 4.1.2 Положення про департамент, затвердженого рішенням міської ради від 27.05.2020 № 2341, здійснює попередній розгляд клопотань щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, здійснює розгляд звернень громадян з питань, віднесених до повноважень департаменту, готує проекти рішень на розгляд міської ради. Тому, розгляд заяви позивача Департаментом є попереднім і не замінює обов`язку саме відповідача розглянути дану заяву.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що єдиним можливим та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача розглянути клопотання (заяву) позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у строк та спосіб, передбачений Земельним кодексом України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд не вбачає втручання в дискреційні повноваження відповідача, оскільки не вказує йому, яке саме рішення міська рада повинна прийняти за розглядом заяви позивача.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, та відповідно до статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції "майном" визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" (пункт 32).

"Законне сподівання" на отримання "активу " також захищається статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підгрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі "Копецький проти Словаччини" .

Таким чином, позивач, зважаючи на положення Земельного кодексу України щодо порядку відведення земельної ділянки, обґрунтовано мав законне сподівання на своєчасний розгляд його клопотання (заяви) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "належного урядування".

Принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

За таких обставин, бездіяльність відповідача доведена належними доказами та відповідачем не спростована. Посилання відповідача на вже існуюче рішення суду по справі № 540/1325/20 суд вважає таким, що додатково підтверджує бездіяльність відповідача, оскільки свідчить про те, що позивач вже неодноразово, починаючи з січня 2020 року, звертався до міської ради з одним й тим самим клопотанням про надання на розроблення землевпорядної документації, але тривалий термін його заяви не розглядались. Судом в судовому рішенні цитується відзив на позов, в якому міська рада повідомляє суд про те, що подані позивачем клопотання включені до розгляду на пленарному засіданні 09.07.2020. Разом з тим, заява позивача так і не була включена до порядку денного сесії міської ради протягом 2020-2021 рр. Даний спір не є тотожним спору, який вже розглянути в межах судової справи № 540/1325/20, оскільки предметом вказаного спору було бездіяльність щодо не розгляду іншого клопотання позивача від 16.01.2020.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позов задовольняється в повному обсязі.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд вважає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є необхідним з огляду на неналежні дії відповідача, ухилення останнього від прийняття рішення, передбаченого чинним законодавством, наявність ознак системної протиправної бездіяльності.

Витрати по сплаті судового збору відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Херсонської міської ради щодо неприйняття рішення про розгляд заяви ОСОБА_1 від 15 жовтня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Зобов`язати Херсонську міську раду () на найближчій сесії Херіонської міської ради прийняти рішення про розгляд заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 15 жовтня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду по цій справі, шляхом зобов`язання Херсонську міську раду подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської міської ради () судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04 березня 2021 р.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 10902100