Справа № 821/297/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
05 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 821/297/17
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду, розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, постановою від 03.03.2021 року залишила апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції про відмову в позові без змін.
Так, позивачем самостійно визначено, задекларовано і сплачено розмір податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2015, наступним чином:
- військовий збір = 6913,66 грн. (об`єкт оподаткування) х 1.5% (ставка збору).
Застосовуючи курс НБУ станом на 01.01.2014 при розрахунку податкових зобов`язань, позивач виходив з положень пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яким передбачено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.
Податковий орган не погодився з тим, що розрахунок податкових зобов`язань на суму анульованого боргу повинен здійснюватися по курсу НБУ станом на 01.01.2014, в зв`язку з чим вважає, що такі податкові зобов`язання мали бути розраховані з суми доходу 1304124,18 грн..
Різниця суми податку і військового збору, від суми узгоджених і сплачених позивачем, була визначена відповідачем у спірних податкових повідомлень-рішень, незгода із якими стала підставою для його звернення до суду із позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої та апеляційної інстанції виходили з того, що положення пункту у 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не підлягають застосуванню до спірних відносин, оскільки його положення застосовуються в тому випадку, коли відбувається зміна валюти зобов`язання за кредитом з іноземної на гривню, а в даному випадку такої зміни не було.
З такою позицією погодитися не можу, виходячи з наступного.
У зв`язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, з 7 травня 2015 року підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 8 на підставі Закону України від 9 квітня 2015 року №321-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» в частині звільнення від оподаткування операцій з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті.
Метою запровадження вказаних положень була фактична реалізація положень Закону України «Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню», згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції.
Однією з таких преференцій, встановлених у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, є невіднесення до додаткового блага платника податку і невключення до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сум курсової різниці та процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Курсова різниця обчислюється як різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
Тобто, з урахуванням внесених до ПК України змін, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.
Вважаю помилковим висновок своїх колег про те, що для застосування пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України необхідна саме зміна умов кредитного договору в частині зміни валюти кредиту з іноземної на національну.
Застосування в цій нормі терміну «дата зміни валюти зобов`язання» стосується того моменту, коли банк анулює заборгованість за кредитним договором і на виконання вимог пп.«д» пп.164.2.17 ПК України включає суму прощеного боргу в гривневому еквіваленті до розрахунку за формою №1ДФ, яку, банк, як податковий агент, направляє до контролюючого органу.
Тобто, саме в цьому випадку змінюється валюта грошового зобов`язання з іноземної на національну для сплати відповідних податків від отриманого додаткового блага у вигляді суми анульованого боргу в іноземній валюті.
Аналогічний підхід щодо застосування пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України наведений в постанові КАС ВС від 21 травня 2019 року у справі №1940/1610/18.
Враховуючи наведене, вважаю, що позивач правомірно застосував положення пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та розрахував свої зобов`язання з ПДФО та військового збору з суми анульованого кредиту із застосуванням курсу НБУ станом на 1 січня 2014 року.
З цих підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 мала бути задоволена.
СуддяК.В. Кравченко