Справа № 200/10670/20-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

05 березня 2021 р. Справа №200/10670/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку загального позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

17 листопада 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області (далі відповідач, Управління ПФУ у м. Краматорську), надісланий на адресу суду 12 листопада 2020 року, в якому позивач просив

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління ПФУ у м. Краматорську від 03 березня 2020 року № 87 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 25 лютого 2020 року № 04-211 «Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці»;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 25 лютого 2020 року № 04-211 «Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці», без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

23 листопада 2020 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі № 200/10670/20-а; вирішив розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернувся до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, поважності причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, суд вирішив розглянути на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин.

Розглядаючи заяву позивача по суті, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України установлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд в постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 560/1725/19, вирішуючи питання щодо строку звернення до суду, зазначив наступне:

«22. Щодо посилань скаржника в касаційній скарзі на те, що перебіг строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом слід рахувати за загальним правилом, встановленим статтею 122 КАС України, оскільки щомісячне грошове утримання судді не належить до суддівської винагороди і тому не є складовою заробітної плати судді, колегія суддів вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного.

…

25. Для визначення застосовності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідно визначитися з природою цієї виплати.

26. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді.

…

28. Тобто щомісячне довічне грошове утримання в розумінні спірних відносин є різновидом соціальної виплати (пенсії), яка нараховується державою за результатом багаторічної праці судді на посаді.

29. Абзацом 2 пункту 2 Розділу V Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) встановлено, що порядок виплати щомісячного довічного утримання у разі поновлення його виплати, за минулий час, за час перебування особи на повному державному утриманні, за час перебування в місцях обмеження або позбавлення волі, у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон, утримання надміру виплачених сум та відрахувань зі щомісячного довічного утримання здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

30. Відповідно до частин 2 та 3 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

30.1. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

31. Тобто за змістом вказаної статті нараховані суми пенсій, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

32. При цьому, до вимог щодо нарахованих сум строк звернення до суду з адміністративним позовом не застосовується.

33. Аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у постанові від 19 лютого 2020 року (справа № 560/4105/18)».

В постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 560/4105/18 Верховний Суд конкретизував:

«37. При цьому строк звернення до суду з адміністративним позовом не застосовується лише до вимог щодо нарахованих сум, в цій же справі питання щодо нарахування позивачу спірних сум щомісячного грошового утримання судами попередніх інстанцій не з`ясовувалося і відповідні докази такого нарахування не досліджувалися.

38. Встановлення вказаних обставин необхідне для визначення підстав щодо можливості застосування норм статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема в частині строку звернення позивача до суду з цим адміністративним позовом».

Судом встановлено, що 25 лютого 2020 року Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на підставі рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 видало ОСОБА_1 довідку за № 04-211 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці.

25 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ у м. Краматорську з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 25 лютого 2020 року № 04-211 у зв`язку із збільшенням розміру складових суддівської винагороди.

03 березня 2020 року заступник начальника Управління ПФУ у м. Краматорську Васильєва Г.М., за участю заступника начальника відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2 Бондаренко Я.Д., головних спеціалістів Устимової Н.М., Устінової М.В., розглянула заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2020 року № 2430 про перерахунок довічного грошового утримання у зв`язку зі зміною розміру суддівської винагороди та прийняла рішення № 87 «Про відмову у перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці».

Управління ПФУ у м. Краматорську вирішило відмовити ОСОБА_1 в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці до визначення Міністерством соціальної політики України механізму перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання суддям у відставці.

12 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ у м. Краматорську з заявою, в якій просив повідомити, на якій підставі йому не було перераховано та виплачено довічне грошове утримання судді у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020.

Листом від 19 серпня 2020 року № 0531-02-8/5933 Управління ПФУ у м. Краматорську повідомило позивачеві, що 03 березня 2020 року прийняло рішення № 87, яким відмовило у перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці до визначення Міністерством соціальної політики України механізму проведення такого перерахунку.

Цим же листом відповідач повідомив ОСОБА_1 , що рішення від 03 березня 2020 року він може отримати особисто звернувшись до Управління ПФУ у м. Краматорську.

Рішення від 03 березня 2020 року № 87 позивач отримав особисто 27 жовтня 2020 року, про що свідчить його підпис на примірнику рішення, наявному в матеріалах пенсійної справи.

Докази надіслання (вручення) позивачу рішення, яке є предметом спору, до 27 жовтня 2020 року суду не надані.

Отже, спірні правовідносини виникли внаслідок відмови пенсійного органу у проведенні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не через невиплату нарахованих сум такого утримання.

Як наслідок, до спірних правовідносин належить застосовувати шестимісячний строк звернення до суду, визначений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Суд зауважує, що виплата довічного грошового утримання судді у відставці носить періодичний (щомісячний) характер.

Таким чином, навіть не отримавши рішення Управління ПФУ у м. Краматорську від 03 березня 2020 року № 87, про порушення своїх прав внаслідок відмови у проведенні перерахунку позивач повинен був дізнатися при отриманні довічного грошового утримання судді у відставці в березні 2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 120 КАС України строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку. Якщо закінчення строку, що визначається місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Згідно з ч. 6 ст. 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 12 листопада 2020 року, про що свідчить штамп підприємства поштового зв`язку на конверті, в якому здійснено поштове відправлення, тобто з пропуском строку, визначеного абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України.

Позивач обґрунтовує поважність причин пропуску строку звернення до суду таким.

03 березня 2020 року Управління ПФУ у м. Краматорську прийняло рішення, яким відмовило у проведенні перерахунку, однак не вручило його ОСОБА_1 та не направило поштою.

12 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання відповіді за наслідками розгляду його заяви про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, що була подана 25 лютого 2020 року.

Листом від 19 серпня 2020 року відповідач повідомив позивачеві про можливість отримати рішення від 03 березня 2020 року безпосередньо в Управлінні ПФУ у м. Краматорську.

Рішення від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 отримав особисто в Управлінні ПФУ у м. Краматорську лише 27 жовтня 2020 року.

Неможливість раніше отримати згадане рішення позивач обґрунтовує карантинними обмеженнями.

Доводи позивача, наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду, підтверджені наявними у справі письмовими доказами.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з того, що сам по собі цей інститут має на меті полегшення надання учасниками процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Поряд із цим, право особи на судовий захист гарантується ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому має пріоритетне значення під час здійснення правосуддя, зокрема, при вирішенні судом питання щодо надання можливості його реалізації особою, якій воно надано.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з п. п. 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги; однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність; ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

В п. 30 рішення від 25 жовтня 2007 року у справі «Балацький проти України» йдеться, що неможливо припустити, щоб п. 1 ст. 6 Конвенції детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків буде остаточно вирішено.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначає ст. 123 КАС України.

Поновлення процесуальних строків регламентує ст. 121 КАС України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КАС України про поновлення процесуального строку, суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

П. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України установлений карантин.

В подальшому Кабінет Міністрів України продовжував дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України з урахуванням епідемічної ситуації в регіоні.

Відповідно до п. 3 Розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 122 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню конронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі Закон № 731).

Згідно з п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731 процесуальні строки, які були продовжені відповідно п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Згідно з п. п. 2-4 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» залежно від епідемічної ситуації в регіоні або окремих адміністративно-територіальних одиницях регіону встановлюється «зелений», «жовтий», «помаранчевий» або «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі - рівень епідемічної небезпеки).

Рівень епідемічної небезпеки встановлюється за результатом оцінки епідемічних показників та визначається рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій.

«Жовтий», «помаранчевий» або «червоний» рівень епідемічної небезпеки встановлюється на території регіону, в якому наявне значне поширення COVID-19.

Рівень епідемічної небезпеки може змінюватися для всієї території регіону або території окремих адміністративно-територіальних одиниць регіону.

В регіоні, щодо якого відсутнє рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій про встановлення рівня епідемічної небезпеки, застосовуються протиепідемічні заходи, передбачені для «зеленого» рівня епідемічної небезпеки.

Як свідчать повідомлення на офіційному веб-сайті Краматорської міської ради, до жовтня 2020 року в м. Краматорськ був встановлений «зелений» рівень епідемічної небезпеки. Рішеннями міського штабу з ліквідації надзвичайної ситуації та міської комісії ТЕБ та НС з 12 жовтня 2020 року встановлений «помаранчевий» рівень; з 06 листопада 2020 року «червоний».

Оцінивши в сукупності повідомлені позивачем обставини, з метою забезпечення доступу позивача до правосуддя, суд дійшов висновку, що наведені позивачем причини є поважними, а тому строк звернення до адміністративного суду підлягає поновленню.

Зокрема, суд враховує, що, хоча про порушення своїх прав ОСОБА_1 повинен був дізнатися ще в березні 2020 року під час отримання довічного грошового утримання судді у відставці, про підстави відмови у проведенні перерахунку позивач зміг дізнатися лише 27 жовтня 2020 року, ознайомившись з рішенням відповідача від 03 березня 2020 року № 87.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії.

3. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії.

4. Ухвала постановлена і підписана суддею 05 березня 2021 року.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кравченко