Справа № 160/16075/20
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів; картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-
1. 02.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування:
- рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2020 № UA500070/2020/000085/2;
3. Ухвалою суду від 04.12.2020 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору, витребувано докази.
4. 15.12.2020 від позивача надійшли витребувані докази.
5. 20.02.2021 відповідач надав відзив на позов із витребуваними доказами.
6. 10.02.2021 позивач надав відповідь на відзив, 17.02.2021 надані докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.
7. Позивач вважає протиправним рішення про коригування митної вартості та картку відмови у прийнятті товару до митного оформлення, оскільки митна вартість товарів у митній декларації підтверджена належними документами, які не містили розбіжностей та ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари.
8. Жодна із вказаних у рішенні про коригування митної вартості підстав не відповідає випадкам, встановленим частиною шостою статті 54 МК України, які надають митному органу право на проведення коригування митної вартості.
9. В результаті такого незаконного коригування сума переплати митних платежів склала 179403,42 грн.
10. Термінами СІF і СІР дійсно передбачено обов`язок продавця за власний рахунок застрахувати вантаж. Проте, згідно контракту товар має бути поставлений на умовах поставки FОВ - Ціндао, КНР. Відповідно до пунктів А3 та Б3 Інкотермс до таких умов поставки у продавця та покупця відсутні зобов`язання щодо укладення договорів страхування.
11. Позивач здійснив добровільне страхування товару, доводи відповідача, що згідно Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110 %) і повинно бути обумовлене у валюті договору, а наданий страховий сертифікат не відповідає зазначеним умовам є необґрунтованими.
12. Витрати на страхування є підтвердженими та піддаються обчисленню, підтверджені страховим сертифікатом. Посилання на взаємозв`язок між продавцем та покупцем відсутні. Будь-які інші витрати зазначені у частині десятій статті 58 МК України покупцем понесені не були.
13. Відповідач не конкретизував підстави незастосування попередніх методів визначення митної вартості, загальні посилання на норми МК України щодо причин незастосування того чи іншого методу не є належним обґрунтуванням прийнятого рішення та картки відмови.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
14. Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що під час митного контролю товарів за митною декларацією № UА500070/2020/221979 від 18.06.2020 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв`язку із можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 МК України - прийняття рішення про коригування митної вартості.
15. Митницею було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
16. Зокрема, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.
17. Згідно Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий документ, що підтверджує вартість страхування № 1039 від 05.06.2020 не відповідає вищезазначеним умовам. Також дата складання страхового полісу 05.06.2020, а дата коносаменту 14.05.2020, що свідчить що товар слідував маршрутом незастрахований. Також відсутні підпис страхувальника.
18. Згідно до умов специфікації № 2 від 11.05.2020 передбачена передплата протягом 14 днів з дати коносаменту, однак документи, які підтверджують передоплату до митного оформлення не надавалися.
19. Положення законодавчих актів передбачають наявність в точних та достовірних про митну вартість товарів у документах, які підтверджують митнувартість товарів, а тому встановлення факту того, що до митого оформлення надано рахунок на оплату та договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг, але у документах банківські реквізити не співпадають, це викликало сумніви у достовірності наданих до митного оформлення документах та виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості.
20. Надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки числового значення заявленої митної вартості та обумовлювали необхідність запитування від декларанта додаткових документів.
21. Декларантом було надіслано лист про неможливість подання інших додаткових документів.
22. У поданому коносаменті не визначені умови оплати фрахту, що викликало сумніви у митного органу стосовно правильності визначення митної вартості товарів.
23. У поданому інвойсі загальна вартість товарів становить 2,52 дол.США, а у поданій митній декларації задекларовано 1,36 дол.США, що не давало можливості митному органу перевірити правильність визначення митної вартості товарів.
24. Згідно із пунктом 3.1 контракту передбачена специфікація, де вказуються ціна за товар, строки поставки та інше, у пункті 3.2 контракту зазначене, що з сум специфікацій складається сума контракту, також пунктом 7.4 контракту передбачений перелік документів який передається покупцю, серед яких специфікація та копія митної декларації країни відправлення, які до митного контроля та оформлення не надані.
25. Наявні розбіжності стосовно умов оплати: в інвойсі передбачене 90 днів після отримання товару, пунктом 4.1 контракту - після отримання. Більш того, пунктом 5.2 передбачено, що поставка товарів здійснюється протягом 30 днів з дати оплати товарів покупцем. Також, відповідно до пункту 4.1 контракту оплата товару здійснюється згідно інвойсів, проте наданий інвойс не містить банківських реквізитів для здійснення оплати.
26. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису та фізичних характеристик товарів та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшим по товару 1 є більшим - 2,52 дол.США за 1 кг/нетто (1,5557 дол.США за 1 шт.), ніж заявлено декларантом 1,36 дол.США за 1 кг/нетто.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
27. 27.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» (Україна, покупець) та Ціндао Девелоп Мульті, Інк. (Китай, продавець) укладено контракт № 3254-QDM/CN-1 на поставку продукції.
28. Згідно пункту 2.3 контракту ціна на товар розуміється згідно умов FОВ-Ціндао, КНР, згідно з Інкотермс-2010 (якщо у відповідній специфікації до цього контракту, підписаній обома сторонами, не зазначені інші умови згідно з Інкотермс 2010) та включає в себе вартість навантаження товару у продавця, вартість усіх митних формальностей у країні продавця, вартість сертифікації товару, вартість упаковки та маркування, не враховуючи податки та мито на території України.
29. Пунктом 3.1 контракту від 27.12.2019 встановлено: якщо у специфікації до цього контракту не зазначені інші умови, оплата товару за цим контрактом здійснюється покупцем в доларах США у наступному порядку: передплата 20% від суми, зазначеної у специфікації до даного контракту, якщо інше не обумовлено в специфікаціях; 80% від суми, зазначеної у специфікації до даного контракту, покупець оплачує протягом 20 календарних днів від дати отримання покупцем копій документів, зазначених у пункті 4.2 цього договору, якщо інше не обумовлено у специфікаціях.
30. Ціндао Девелоп Мульті, Інк. 27.04.2020 видано прайс лист з дійсними з 27.04.2020 цінами на товар: банка скляна з кришкою, 700 мл, ціна 0,74 дол.США/од., банка скляна з кришкою, 1000 мл, ціна 0,84 дол.США/од., та 04.05.2020 комерційну пропозицію до контракту № 3254-QDM/CN-1 від 27.12.2019.
32. Продавцем складено:
34. Покупцем замовлено страхування із страховим платежем 177,25 грн, відповідно заяви на страхування окремого перевезення вантажу № 1039 від 05.06.2020, за інвойсом № QD20020092 від 11.05.2020, вантажовідправник Ціндао Девелоп Мульті, Інк., Китай.
37. 18.06.2020 декларант ТОВ «АТБ-маркет» подав Одеській митниці Держмитслужби митну декларацію № UА500070/2020/221979 з метою здійснення митного оформлення товару 1:
39. Декларантом 18.06.2020 подано декларацію митної вартості:
- графа 3: умови поставки FОВ CN Ціндао;
- графа 6: митна вартість за основним методом (1);
- розділ А основа для розрахунку, графа 14 (а): курс 26,776,
- розділ Б: складові митної вартості:
-- графа 22: витрати на страхування: 177,25;
40. 18.06.2020 сформовано Повідомлення від митниці декларанту, яким запропоновано надати виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації фірми - виробника товару; копію митної декларації країни відправлення, інші документи, у зв`язку із тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни товару:
- у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
- згідно Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору, наданий документ, що підтверджує вартість страхування 1039 від 05.06.2020 не відповідає вищезазначеним умовам, дата складання страхового полісу 05.06.2020, а дата коносаменту 14.05.2020, що свідчить що товар слідував маршрутом незастрахований. Також відсутні підпис страхувальника;
- згідно умов специфікації 2 від 11.05.2020 передбачена передплата на протягом 14 днів з дати коносаменту, однак документи, які підтверджують передоплату до митного оформлення не надавалися.
42. 19.06.2020 Одеською митницею Держмитслужби прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA500070/2020/000085/2, пред`явлених для митного оформлення за МД № UА500070/2020/221979 від 18.06.2020, яким визначено митну вартість товару 1/1:
43. У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів наведено обґрунтування його прийняття:
- подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів;
- при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
- згідно Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий документ, що підтверджує вартість страхування 1039 від 05.06.2020 не відповідає вищезазначеним умовам. Також дата складання страхового полісу 05.06.2020, а дата коносаменту 14.05.2020, що свідчить що товар слідував маршрутом незастрахований. Також відсутні підпис страхувальника;
- згідно до умов специфікації 2 від 11.05.2020 передбачена передплата протягом 14 днів з дати коносаменту, однак документи, які підтверджують передоплату до митного оформлення не надавалися;
- враховуючи спрацювання автоматизованою системою аналізу та управління ризиками відповідних форм митного контролю щодо вжиття заходів з метою перевірки числових значень складових митної вартості товарів, митницею декларанту поставлено вимогу протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації фірми - виробника товару; копію митної декларації країни відправлення;
- 19.06.2020 електронним повідомленням декларантом надіслане повідомлення, в якому вказано, що додаткові документи надати не мають можливості та прохання здійснити митне оформлення на підставі наданих документів;
- таким чином, вказані вище розбіжності усунені не були, а декларантом не подані документи згідно з переліком;
- митний орган звертає увагу на те, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких уже здійснено в Україні в час, максимально наближений до часу експорту товарів, заявлених до митного оформлення;
- на підставі вище викладеного у сукупності та за результатом проведення консультацій між декларантом та митним органом, митниця приймає рішення про необхідність скоригувати митну вартість товарів. Оскільки, використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до пункту 3 статті 58 МК України застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу;
- за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом, було обрано метод визначення митної вартості резервний;
- оскільки, відповідно до пункту 2 статті 58, використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до пункту 3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу;
- у Держмитслужбі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому, відповідно до статей 59, 60 МК України, неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62,6 3 МК України методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до пункту 1 статті 59 МК України у разі якщо митну вартість товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МК України, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені документально, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням другорядних способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, а саме: резервним методом;
- з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та встановлено, що по товару 1 рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено є більшим 2,52 дол.США за 1 кг (1,5557 дол.США за 1 шт.) (МД від 12.06.2020 № UА100380/2020/709711; від 13.05.2020 № UА500150/20/203328), ніж заявлено декларантом 1,36 дол.США за 1 кг.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
47. Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
48. Перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МК України (стаття 337 МК України).
49. Згідно з частиною 1 статті 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
50. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).
51. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (стаття 51 МК України).
52. Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
53. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
54. Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
55. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є (частина друга статті 53 МК України):
- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
56. Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
57. Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
58. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
59. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).
60. Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
61. Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
62. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.
63. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами (стаття 57 МК України):
- основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
- другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
64. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
65. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.
66. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
67. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 МК України, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 МК України.
68. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України.
69. Відповідно до статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
- немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
- щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
- жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
- покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
70. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
71. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.
72. Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
73. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
74. Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів.
75. Відповідно до статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
76. Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
77. Згідно з статтею 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
78. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів.
79. Згідно із міжнародних правил інтерпретації торгових визначень у сфері зовнішньої торгівлі Інкотермс, в редакції 2010 року, визначено умови поставки товару FOB («вільно на борту», ... назва порту відвантаження). Згідно із пунктом А4 умов поставки FOB, продавець зобов`язаний поставити товар або шляхом приміщення на борт судна, номінованого покупцем, в пункті навантаження, якщо такий є, зазначеному покупцем в пойменованому порту відвантаження, або шляхом забезпечення надання поставленого таким чином товару. В тому і в іншому випадку продавець зобов`язаний поставити товар в узгоджену дату або в узгоджений період відповідно до звичаїв порту. Пунктом А3 визначено, що у продавця немає обов`язку перед покупцем щодо укладення договору страхування. Згідно із пунктом А6 продавець зобов`язаний оплатити: всі стосуються товару витрати до моменту його поставки відповідно до пункту А4, за винятком витрат, оплачуваних покупцем, як це передбачено в пункті Б6; і якщо буде потрібно, витрати по виконанню митних формальностей, що підлягають оплаті при вивезенні товару, а також будь-які мита, податки та інші витрати, що сплачуються при вивезенні.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
80. Оскаржувані рішення прийняті у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої Декларантом.
81. Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
82. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
83. Згідно з частиною шостою статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
84. В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
85. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення Декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
86. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
87. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
88. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
89. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
90. Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих Декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
91. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
92. Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із того, що для митного оформлення Декларантом подані документи для випуску у вільний обіг (ІМ 40) товар банки скляні з кришкою, митна вартість якого визначена за ціною контракту, із доданням до ціни товару за контрактом витрат на перевезення та страхування. Митницею скориговано митну вартість, застосувавши резервний метод визначення митної вартості.
93. При цьому, судом надається оцінка обставинам неможливості застосування визначеної позивачем митної вартості, зазначеним Митницею в оскаржуваному рішенні про коригуванні митної вартості як підстави прийняття такого рішення.
94. Однією з підстав невизнання митної вартості за ціною контракту Митницею визначено відсутність даних щодо такої складової митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, що за доводами відповідача унеможливило перевірку правильності визначення митної вартості товару.
95. Суд не погоджується із такими доводами, оскільки за умовами контракту № 3254-QDM/CN-1 від 27.12.2019, зокрема пункту 2.3, ціна на товар розуміється згідно умов FОВ-Ціндао, КНР, згідно з Інкотермс-2010 та включає в себе вартість навантаження товару у продавця, вартість упаковки та маркування.
96. Таким чином, за відсутності понесення таких витрат покупцем, останні не є самостійною складовою, що включаються до митної вартості товару.
97. Щодо доводів Митниці про не включення до митної вартості витрат на страхування товару, згідно із якими мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору, суд зазначає, що умови поставки не покладають на позивача обов`язку страхувати товар, у тому числі у визначеному Митницею розмірі.
98. Сума платежу за добровільним страхуванням включена до митної вартості товару, що підтверджено декларацією митної вартості, таким чином вказані доводи Митниці суд вважає помилковими.
100. Наявність у Митниці відомостей про вищу митну вартість товарів, у порівняні із заявленої Декларантом, за відсутності обґрунтованих та підтверджених сумнівів щодо повноти та достовірності декларування, не є підставою для відмови у застосування першого методу визначення митної вартості.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
101. З аналізу матеріалів справи судом встановлено, що Декларант подав усі документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, а недоліки на які посилається Митниця не перешкоджали визначенню митної вартості товарів.
102. Декларантом включено до митної вартості товарів усі необхідні складові, визначено їх числові значення, підтверджено та обґрунтовано документально складові митної вартості товарів - ціну, що підлягала сплаті за товар, транспортні витрати та витрати на страхування, а також спростовано обставини, які унеможливлюють, на думку контролюючого органу, застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
103. Митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Доводи, які не були покладені в основу прийняття оскаржуваних рішень, не можуть доповнювати обґрунтування таких рішень.
104. Відтак, підстави для незастосування першого методу визначення митної вартості судом не встановлені, наявність підстав для коригування митної вартості товару та відмови в прийнятті митних декларацій відповідачем не доведена.
105. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, із присудженням на користь позивача судових витрат у розмірі 4793,10 грн, сплачених платіжним дорученням від 25.11.2020 № 293057, що складається із оплати майнових та немайнових позовних вимог.
щодо витрат на професійну правничу допомогу
107. Відповідач вважає, що Митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, отже стягнення на користь позивача судових витрат суперечить статті 139 КАС України.
108. З матеріалів справи вбачається, що 08.02.2019 між ТОВ «АТБ-маркет» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Альянс» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 08/02-19/1, згідно пункту 3.1. якого за надання правничої допомоги клієнт щомісячно сплачує гонорар, розмір якого визначається за згодою сторін залежно від обсягу правової допомоги у звітному місяці, та зазначається в акті здавання-приймання наданих послуг за місяць.
- підготовка та подання супровідного листа та доказів на вимогу суду відповідно до ухвали суду 3000 грн;
110. За грудень 2020 року та січень 2021 року ТОВ «АТБ-Маркет» сплатило АО «Альянс» по 900000 грн.
111. Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із того, що пунктом 1 частини третьої статті 134 КС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
112. Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
113. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
114. Розглянута справа є нескладною, однак, навіть у справах незначної складності особа не може бути обмежена у можливості звернутися за правовою допомогою, у тому числі розраховуючи на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.
115. Разом з тим, вона не може розраховувати, що сума витрачених коштів буде їй відшкодована судом у повному обсязі без урахування вищевказаних обставин.
117. Таким чином, розмір гонорару, що підлягає сплаті згідно договору не є співмірним із складністю справи, витратами адвоката на участь при представництві інтересів позивача, та вартість такої допомоги на думку суду є необґрунтованою та явно завищеною.
118. Статтею 139 КАС визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
119. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
120. Отже, якщо суд встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, він має право не розподіляти витрати на професійну правничу допомогу повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
121. Суд вважає із врахуванням складності цієї справи, її істотних обставин, ціни позову, наданого адвокатом обсягу правової допомоги, а також порядку у якому розглянута справа, співмірними витрати на професійну правничу допомогу у цій справі у розмірі 3000 грн.
122. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
124. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2020 № UA500070/2020/000085/2, прийняте Одеською митницею Держмитслужби.
126. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби судові витрату на сплату судового збору у розмірі 4319,29 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн, разом 7319,29 грн.
127. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба