Справа № 160/2624/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
04 березня 2021 р.Справа № 160/2624/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву Фірми "Краб" Товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову в адміністративній справі № 160/2624/21 за позовом Фірми "Краб" Товариства з обмеженою відповідальністю до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 160/2624/21 за позовом Фірми "Краб" Товариства з обмеженою відповідальністю до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
04.03.2021 Фірмою "Краб" Товариства з обмеженою відповідальністю було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить забезпечити позов шляхом:
- зупинення дії рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 195 від 23.02.2021 року «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, зазначених в додатку до вказаного рішення «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу» та зупинення дії приписів Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради від 10.02.2021 року - № 2071, № 2072, № 2074, № 2075, № 2076, № 2078, № 2079, № 2080, № 2081, № 2082 про звільнення об`єктів благоустрою шляхом демонтування самовільно розташованих тимчасових споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Ширшова, вул. Харківської та АДРЕСА_1 ;
В обґрунтування заяви Фірмою "Краб" Товариства з обмеженою відповідальністю було зазначено, що Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради було прийнято рішенням № 195 від 23.02.2021 року «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста». Згідно додатку до рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 195 від 23.02.2021 року «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу» такому демонтажу підлягають об`єкти Фірми "Краб" Товариства з обмеженою відповідальністю (за порядковими номерами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15,16, 17), що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Ширшова, вул. Харківської та АДРЕСА_1 . Водночас, у разі здійснення демонтажу вищевказаних об`єктів до вирішення справи по суті на підставі рішення відповідача, Фірма "Краб" Товариства з обмеженою відповідальністю зазнає значної матеріальної шкоди. Таким чином, незастосування заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.
За приписами ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення виходячи з наступного.
У відповідності до частин 1 та 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
В силу приписів ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено шляхом: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
З аналізу вищезазначених норм КАС України слідує, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках:
1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову;
2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.
Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Таким чином, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом: зупинення в частині порушених прав позивача дії рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 195 від 23.02.2021 року «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» та заборони відповідачам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на виконання рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ряди № 195 від 23.02.2021 року в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17 до набрання законної сили судовим рішенням, можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких буде необхідно докласти значних зусиль та витрат, а рішення суду не забезпечить в повній мірі відновлення порушених прав заявника.
Водночас, суд не вбачає підстав для застосування такого заходу забезпечення позову як зупинення дії приписів Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради від 10.02.2021 року - № 2071, № 2072, № 2074, № 2075, № 2076, № 2078, № 2079, № 2080, № 2081, № 2082 про звільнення об`єктів благоустрою шляхом демонтування самовільно розташованих тимчасових споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки, оскільки зупинення дії рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 195 від 23.02.2021 року «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, зазначених в додатку до вказаного рішення та заборона відповідачам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на виконання рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ряди № 195 від 23.02.2021 року в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, зазначених в додатку до вказаного рішення, зокрема, дії з демонтажу, руйнування, знесення, переміщення, зберігання тимчасових споруд, що належать Фірмі «Краб» товариству з обмеженою відповідальністю є достатніми, допустимими і належними способами, які дозволять зберегти існуюче становище до вирішення справи по суті позовних вимог.
Крім того, суд наголошує, що вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість поданої позивачем заяви та наявність підстав для її часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 150-154, 248, 256 КАС України, суд, -
Заяву Фірми "Краб" Товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову в адміністративній справі № 160/2624/21 за позовом Фірми "Краб" Товариства з обмеженою відповідальністю до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зупинити дію рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 195 від 23.02.2021 року «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, зазначених в додатку до вказаного рішення «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу».
Заборонити Виконавчому комітету Дніпровської міської ради та/або будь-яким іншим особам, в тому числі Комунальному підприємству «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради та іншим суб`єктам, з якими комунальними підприємствами Дніпровської міської ради укладені договори на демонтаж, транспортування, та зберігання тимчасових споруд і матеріалів, але не виключно, вчиняти будь-які дії, направлені на виконання рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ряди № 195 від 23.02.2021 року в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, зазначених в додатку до вказаного рішення «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу», зокрема дії з демонтажу, руйнування, знесення, переміщення, зберігання тимчасових споруд, що належать Фірмі «Краб» товариству з обмеженою відповідальністю та розташовані відповідно до паспортів прив`язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки м. Дніпропетровська (м. Дніпра).
В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала суду набирає чинності з 04.03.2021 і підлягає негайному виконанню на підставі ч. 1 ст. 156 КАС України

Ухвала суду може бути пред`явлена до виконання до 04.03.2024.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя А. Ю. Рищенко