Справа № 638/18186/19
Суддя: Штих Т. В.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/107/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Штих Т.В.

за участі секретаря Овчаренко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), директора ТОВ «НВФ «МІДАС» (, юридична адреса: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 193 Б, кв. (офіс) 178), до Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16Б) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просить скасувати постанову Харківської митниці ДФС №2395/80700/19 від 14.11.2019 року, згідно якої його було визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від несплачених митних платежів, що становить 163206,57 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 14.11.2019 року заступником начальника - начальником УПМП та МВ Харківської митниці ДФС, було винесено постанову №2395/80700/19, згідно якої його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 163206,57 грн.

Так, позивач зазначає, що з постановою відповідача не згоден, вважає, що він не є в даних правовідносинах суб`єктом правопорушення оскільки послуги з декларування товару за вищевказаними ВМД надавалися ФОП ОСОБА_2 на підставі Договору про надання послуг по декларуванню вантажів, зазначає що не мав умислу на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, оскільки безпосередньо не здійснював декларування товару, та на момент розгляду справи про ПМП №2395/80700/19 закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав вказаних в позові та скасувати постанову по справі щодо порушення митних правил відносно ОСОБА_1 було визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від несплаченої суми митних платежів. В особистих поясненнях від 11.11.2019 гр. ОСОБА_1 , керівник ТОВ «НВФ «МІДАС», зазначив, що не здійснював визначення кодів товарів по УКТ ЗЕД, що імпортувалися, а тому не порушував митні правила.

Представник відповідача - у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі, надавши до суду відзив на позов з додатками, копіями матеріалів справи про порушення митних правил.

В наданому до суду відзиві представник відповідача вказує, що заперечує та вважає, що висновки, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають фактичним обставинам справи №2395/80700/19, оскільки провадження у справі проведено повно та об`єктивно, матеріалами справи доведено вину та наявність ознак ПМП за ст. 485 МК України в діях ОСОБА_1 , що підтверджується наступним. Харківською митницею ДФС здійснено митне оформлення та випущено у вільний обіг згідно митних декларацій №№ UA807190/2017/314704, UA807190/2018/002046 товари: 1. «МАШИННИЙ КОМПЛЕКТ NP9TRKS1….», код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка ввізного мита - 10%; 2. «Вісі до вантажних напівпричепів…», код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка ввізного мита - 5%; 3. «Компресор з кривошипно-шатунним механізмом…», код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка ввізного мита - 1%; 4. «Підіймачі для підіймання транспортних засобів…», код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка ввізного мита - 0%; 5. «Колеса у зборі…», код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка ввізного мита - 5%. Вказані товари надійшли з Туреччини на адресу ТОВ «НВФ «МІДАС».

Після проведення перевірки до Харківської митниці ДФС надійшов акт від 22.04.2019 № 1365/20-40-14-15-06/22643750. Даний акт оскаржено не було

За результатами вказаної перевірки встановлений факт неправильної класифікації товарів, оформлених згідно зазначених митних декларацій.

Відповідно до інформації наявної у модулі «Учасники ЗЕД» АСМО «Інспектор» керівником ТОВ «НВФ «МІДАС» є ОСОБА_1 .

Згідно листа ГУ ДФС у Харківській області від 18.07.2019 №7825/7/20-40-14-15-11 податкові зобов`язання погашені ТОВ «НВФ «МІДАС».

Також, на підставі заяви директора ТОВ «НВФ «МІДАС» ОСОБА_1 від 12.07.2019 №И-89 Харківською митницею ДФС 15.08.2019 проведено коригування митних декларацій №№UA807190/2017/314704, UA807190/2018/002046 в частині віднесення товарів до товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД.

Внаслідок чого винесено постанову у справі про порушення митних правил №2395/80700/19 від 14.11.2019 якою притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 485 МК України.

Таким чином, Слобожанська митниця Держмитслужби вважає, що матеріали справи про ПМП №2395/80700/19, доводять що директором ТОВ «НВФ «МІДАС» ОСОБА_1 вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 14.11.2019 року заступником начальника - начальником УПМП та МВ Харківської митниці ДФС Волокітіним Євгеном Петровичем було винесено постанову у справі про порушення митних правил, №2395/80700/19, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 163206, 57 грн.

Згідно тексту даної постанови 10.10.2017 та 05.02.2018 Харківською митницею ДФС здійснено митне оформлення та випущено у вільний обіг згідно митних декларацій №№ UA807190/2017/314704, UA807190/2018/002046 товари: 1. «МАШИННИЙ КОМПЛЕКТ NP9TRKS1….», код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка ввізного мита - 10%; 2. «Вісі до вантажних напівпричепів…», код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка ввізного мита - 5%; 3. «Компресор з кривошипно-шатунним механізмом…», код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка ввізного мита - 1%; 4. «Підіймачі для підіймання транспортних засобів…», код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка ввізного мита - 0%; 5. «Колеса у зборі…», код товару згідно УКТ ЗЕД - , ставка ввізного мита - 5%. Вказані товари надійшли з Туреччини на адресу ТОВ «НВФ «МІДАС».

06.06.2019 до Харківської митниці ДФС надійшов акт від 22.04.2019 № 1365/20-40-14-15-06/22643750 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «МІДАС» (код за ) дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2016 по 31.12.2018», направлений листом ГУ ДФС у Харківській області від 06.06.19 № 6358/7/20-40-14-15-11.

За результатами вказаної перевірки встановлений факт неправильної класифікації товарів, оформлених згідно зазначених митних декларацій.

Згідно висновку робочої групи, яка проводила перевірку, зазначені товари повинні класифікуватись, як некомплектний об`єкт (напівпричеп-цистерна) у розібраному стані за кодом УКТ ЗЕД , ставка ввізного мита - 10%.

По фактам, викладеним у акті перевірки було опитано ФОП ОСОБА_2 , який здійснював декларування вказаних товарів по МД №№ UA807190/2017/314704, UA807190/2018/002046. Гр. ОСОБА_2 , посилаючись на розділ 3 договору про надання послуг по декларуванню вантажів від 01.08.2017 №11/17, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «НВФ «МІДАС», повідомив, що підприємством ТОВ «НВФ «МІДАС» йому не було надано повну і всебічну інформацію про товари, які будуть декларуватись. Виходячи з наданих підприємством товаросупровідних документів задекларовані товари були від різних виробників, різних торгівельних марок і у нього не було інформації, що товари №2-5 можуть бути складовими частинами товару №1, тому були класифіковані за різними кодами УКТ ЗЕД.

Згідно інформації наявної у модулі «Учасники ЗЕД» АСМО «Інспектор» керівником ТОВ «НВФ «МІДАС» є ОСОБА_1 . Також, як зазначено в акті від 22.04.2019 №1365/20-40-14-15-06/22643750 керівником ТОВ «НВФ «МІДАС» з 21.07.2006 (наказ про призначення від 20.07.2006 №1) по день підписання акту є ОСОБА_1 , головний бухгалтер штатним розписом не передбачений.

З акту перевірки вбачається, що порушення правил класифікації зазначених товарів згідно УКТ ЗЕД робочою групою з перевірки виявлено, в тому числі і шляхом моніторингу бухгалтерських та податкових документів, торгових операцій ТОВ «НВФ «МІДАС», виробничих операцій ТОВ «ВАРЗ» (Дніпропетровська обл., м. Верхньодніпровськ, вул. Пальохи, 109) по збірці напівпричепу-цистерни. А саме встановлено, що імпортовані вищезазначені товари є складовими напівпричепів. На це вказує той факт, що після оприбуткування товарів на рахунок 201 «Сировина та матеріали» вони в повному обсязі списуються, як матеріали у виробництво. Після формування собівартості на підставі Остаточної калькуляції вартості виробництва продукції, готова продукція «Машинний комплект» до якої увійшли зокрема, але не виключно всі раніше імпортовані товари та в якій відсутні роботи та послуги зі збирання/переробки товарів, ввезених за вищезазначеними митними деклараціями. В подальшому готова продукція реалізується на митній території України на підставі раніше укладеного договору з ТОВ «ВАРЗ» від 21.06.2017 № 21062017/1 та специфікацій до нього. Так, протягом 2017-2018 років ТОВ «НВФ «МІДАС» на підставі податкових накладних здійснило продаж ТОВ «ВАРЗ» 3 МАШИННИХ КОМПЛЕКТІВ NP9TRKS1 з вказаним кодом згідно УКТ ЗЕД .

Вищезазначений факт продажу згідно укладеного договору від 21.06.2017 № 21062017/1, раніше ввезених окремих товарів готовим виробом з комерційною назвою МАШИННИЙ КОМПЛЕКТ NP9TRKS1 вказує, що поставлені/включені до собівартості складові є основними вузлами напівпричепу-цистерни.

Вирішуючи позов по суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до диспозиції ст. 485 МКУ порушення митних правил є : заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати інших платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Згідно з ч. 1 ст. 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до пп. 5, пп. 6 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів; г) код товару згідно з УКТ ЗЕД ; відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати : а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів.

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 р. за №1372/21684 графа 31 митної декларації повинна містити під номером 1 торговельне найменування товару та опис товару відповідно до товаросупровідних, транспортних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та внесення до коду згідно з УКТ ЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД.

Не допускається перенесення в графу непідтвердженого опису класифікаційних групувань УКТ ЗЕД, що відповідають коду товару.

З вищенаведеного вбачається, що код товару за УКТ ЗЕД є обов`язковою інформацією яка вноситься до митної декларації.

Відповідно до ч.7 ст.345 МК України у разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушень митних правил або контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.

З акту перевірки вбачається, що порушення правил класифікації зазначених товарів згідно УКТ ЗЕД робочою групою з перевірки виявлено, в тому числі і шляхом моніторингу бухгалтерських та податкових документів, торгових операцій ТОВ «НВФ «МІДАС», виробничих операцій ТОВ «ВАРЗ» (Дніпропетровська обл., м. Верхньодніпровськ, вул. Пальохи, 109) по збірці напівпричепу-цистерни. А саме встановлено, що імпортовані вищезазначені товари є складовими напівпричепів. На це вказує той факт, що після оприбуткування товарів на рахунок 201 «Сировина та матеріали» вони в повному обсязі списуються, як матеріали у виробництво. Після формування собівартості на підставі Остаточної калькуляції вартості виробництва продукції, готова продукція «Машинний комплект» до якої увійшли зокрема, але не виключно всі раніше імпортовані товари та в якій відсутні роботи та послуги зі збирання/переробки товарів, ввезених за вищезазначеними митними деклараціями. В подальшому готова продукція реалізується на митній території України на підставі раніше укладеного договору з ТОВ «ВАРЗ» від 21.06.2017 № 21062017/1 та специфікацій до нього. Так, протягом 2017-2018 років ТОВ «НВФ «МІДАС» на підставі податкових накладних здійснило продаж ТОВ «ВАРЗ» 3 МАШИННИХ КОМПЛЕКТІВ NP9TRKS1 з вказаним кодом згідно УКТ ЗЕД .

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та визначальних для класифікації характеристик товару. Згідно з Правилом 2а) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД будь-яке посилання у найменуванні товарної позиції на будь-який товар стосується також некомплектних чи незавершених товарів, за умови, що вони мають основні характеристики комплектних чи завершених товарів. Це Правило застосовується при посиланні на комплектний чи завершений виріб поданий незібраним чи розібраним. Відповідно до цього Правила термін «товари подані не складеними чи розібраними» означає вироби, компоненти яких повинні складатися за допомогою простих кріпильних виробів (ґвинтів, гайок, болтів та ін.) або, наприклад, клепанням чи зварюванням, за умови, що для цього потрібні лише прості складальні операції.

Моніторингом виробничих процесів ТОВ «ВАРЗ» встановлений факт, що для збирання напівпричепів-цистерн проводились виключно механоскладальні та слюсарно-зварювальні роботи.

Згідно з положеннями пунктів 41.1 та 41.4 ст.41 Податкового кодексу України (далі - ПК України) органи доходів і зборів є контролюючими в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях (підпункт 54.3.6 пункту 54.3 ст.54 ПК України).

Оскільки вищезазначений акт не оскаржений, висновки викладені в ньому відповідають дійсності.

Як випливає з частини 2 статті 459 МКУ у разі вчинення порушень митних правил підприємствами суб`єктами адміністративної відповідальності за них є посадові особи цих підприємств.

Відповідно до пункту 43 частини 1 статті 4 МКУ посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними в установленому законом порядку.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 4 МКУ декларант - це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Виходячи з положень пункту 1 частини 1 статті 265 МКУ при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, декларантом має право виступати резидент, яким або від імені якого укладено цей договір.

Частиною 5 вказаної статті МКУ визначено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів самостійно, або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до частини 1 статті 266 МКУ визначено, що декларант зобов`язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Згідно з графами 8 та 9 вказаних вище митних декларацій, одержувачем товару та особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «НВФ «МІДАС». Таким чином, саме ТОВ «НВФ «МІДАС» при декларуванні товарів за вказаними митними деклараціями виступало декларантом.

Відповідно граф 14 та 54, особою, уповноваженою на декларування зазначено ФОП ОСОБА_2 .

Таким чином, у відносинах з декларування товарів за вказаними вище митними деклараціями ФОП ОСОБА_2 виступав не від власного імені, а від імені ТОВ «НВФ «МІДАС».

Згідно з п. 63 ч. 1 ст. 4 МКУ уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

Відповідно до частини першої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно зі статтею 239 цього ж Кодексу правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Таким чином, фактично послуги, які ФОП ОСОБА_2 надавалися ТОВ «НВФ «МІДАС» є представницькими, що означає, що підприємець, здійснюючи митне оформлення товарів діяв в інтересах та від імені клієнта - декларанта.

Згідно з положення статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Верховний Суд у постанові від 22.05.2018 по справі №359/1615/16-а (адміністративне провадження №К/9901/13003/18) сформулював наступну позицію щодо суб`єктивної сторони правопорушень за ст. 485 МКУ:

«Диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Аналіз диспозиції цієї статті свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю). Протилежний висновок судів про те, що суб`єктивна сторона даного правопорушення можлива лише у формі умислу, є безпідставним, оскільки особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.».

Стосовно стоку притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України вказано шестимісячний строк притягнення до відповідальності з дня виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення є день отримання компетентним органом інформації, з якої вбачається наявність у діях особи ознак відповідного правопорушення, а саме 06.06.2019. Постанова митниці по справі про ПМП №2395/80700/19 винесена 14.11.2019 - до моменту сплину 6-місячного строку накладання адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил.

Зокрема, така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.12.2018 по справі №461/6006/17 (адміністративне провадження №К/9901/204/18).

Відповідно до положення ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст. 75 КАСУ, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст. 76 КАСУ, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав докази на підтвердження обґрунтованості складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та недостовірності доказів позивача.

Доводи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог та пояснення в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані доказами, наданими відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, перевіривши правомірність висновків відповідача щодо порушення позивачем митних правил, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з урахуванням всіх обставин та за наявності доказів, що мають значення для прийняття такого рішення.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , необхідність залишення позовної заяви без задоволення, а постанови про порушення митних правил №2395/80700/19 від 14.11.2019 відносно ОСОБА_1 без змін.

Керуючись ст. 2, 6-10, 77, 241-246, 255, 295, 382 КАС України, ст. 458, 485, 495, 529, 530, 531 Митного кодексу України, ст. 268, 288 КУпАП, суд -

вирішив:

Залишити постанову про порушення митних правил №2395/80700/19 від 14.11.2019 Харківської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 04 березня 2021 року.

Головуючий: Т.В. Штих