Справа № 522/2285/21
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/2285/21
Провадження № 2-а/522/146/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Звонецької І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №000175 від 29.01.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №000175 від 29.01.2021 року.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 28.01.2021 р., на підставі направлення № 43пр від 27.01.2021 р., виданого Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Рогачко І.В. та Ровнін Д.А. прибули за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІС-Вугілля».

Позивач вказує, що ним відмовлено у допуску працівників Державної екологічної інспекції України Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «ТІС-Вугілля» у зв`язку із ненаданням вищевказаними особами документів, передбачених чинним законодавством при проведенні планової перевірки контролюючими органами, що є підставою для відмови у допуску до проведення перевірки відповідно до ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

В подальшому, наступного дня, а саме 29.01.2021 р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу, Ровніним Дмитром Андрійовичем, складено протокол № 000175 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.1885 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а також винесено постанову № 000175 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 765,00 грн. (сімсот шістдесят п`ять гривень і 00 копійок).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою про накладення адміністративного стягнення від 29.01.2021 р. №000175, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду на 22 лютого 2021 року

18 лютого 2021 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання призначене на 22 лютого 2021 року відкладено на 04 березня 2021 року.

У судове засідання призначене на 04 березня 2021 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, а також заяви відповідача про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи.

Так, частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Водночас, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що відповідачем у встановлений судом строк (з урахуванням часу на пересилання поштової кореспонденції) не надано суду відзив на позов та не повідомлено суд про причини за яких такий відзив не може бути подано, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позов, як визнання позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) було видано направлення на перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-ВУГІЛЛЯ» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в термін з 27.01.2021 по 09.02.2021 року.

28 січня 2021 року представником Державною екологічної інспекцієї Південно-Західного округу було складено протокол №000175 від 28.01.2021 року щодо заступника консультанта з екологічних питань ТОВ «ТІС Вугілля» про адміністративне правопорушення за ст. 188-5 КУпАП.

Представником Державною екологічної інспекцієї Південно-Західного округу винесено постанову №000175 від 29.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 765 грн. 00 коп.

Згідно з постановою №000175 від 29.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення позивач вчинив недопуск до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що є перешкоджанням виконання їх функціональних обов`язків.

Згідно зі ст.256 КУпАП «у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якгцо правопорушенням, заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі».

Слід відзначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається про порушення положень ст.202 Закону України «Про охорону навколишнього середовища». В той же час, вже при розгляді справи про адміністративне правопорушення в постанові від 29.01.2021 р. № 000175 вже зазначається про порушення не ст.202 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», а ст.68.

Отже, оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ст.68 такого Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» була винесена за відсутності протоколу про адміністративне правопорушення, а саме за порушення ст.68 такого Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Необхідність наявності протоколу про адміністративне правопорушення, а саме за порушення ст.68 такого Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» зумовлена тим, що згідно з ч.І ст.254 КУпАП «про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності», тобто протокол є обов`язковою умовою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, зі змісту постанови слідує, що ОСОБА_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього середовища, а саме: за «невиконання законних розпорядзюень посадових осіб органів які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища», що не передбачено ст.68 названого Закону як порушення природоохоронного законодавства.

Відтак, вищенаведене свідчить про відсутність складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого як ст.202 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» так і ст.68 такого Закону України, що мало виключити провадження про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ч.І ст.246 КУпАП.

Однак, Відповідачем було притягнуто, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення, що передбачені ст.68 такого Закону України яких не встановлено протоколом про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП чим було порушено вимоги ст.252 КУпАП.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КпАП України).

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 2 статті 7 КАС України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 188-5 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Підставою для адміністративної відповідальності є невиконання саме законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.ї ч.2 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, та вчиненні опору їх представникам.

Під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) територіальні органи Держекоінспекції керуються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється, в тому числі, за принципом здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

Відсутність правомірності, законності розпоряджень чи приписів органу влади зумовлює відсутність складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню, тому як по справі відсутні докази наявності у будь-яких діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.188-5 КУпАП.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови може скасувати постанову і закрити справи.

Відповідно до ст.81 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ч. 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення №000175 від 29.01.2021 року, винесена державним інспектором Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 188-5 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 242-246, 286 КАС України, ст.ст.188-5, 247, 280, 293 КпАП України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №000175 від 29.01.2021 року задовольнити.

Скасувати постанову Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Ровніна Дмитра Андрійовича про накладення адміністративного стягнення від 29.01.2021 р. № 000175, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя А.В. Науменко

04.03.21