Справа № 480/1519/20
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 р.Справа № 480/1519/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, м. Суми, повний текст складено 19.08.20 року по справі № 480/1519/20

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту фінансово-облікової політики , Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії треті особи Міністерство внутрішніх справ України

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту фінансово-облікової політики (далі відплвідач-1), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії (відповідач-2), третя особа Міністерство внутрішніх справ України, в якій просить:

- визнати протиправними дії Управління МВС України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби;

- зобов`язати УМВС України в особі ліквідаційної комісії подати до МВС в особі Департаменту фінансово-облікової політики висновок щодо виплати грошової допомоги;

- зобов`язати МВС в особі Департаменту фінансово-облікової політики призначити та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до Порядку №850;

- відшкодувати завдану позивачу Управлінням МВС України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії незаконною відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління МВС України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії щодо відмови у направленні до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Зобов`язано УМВС України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії подати Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту фінансово-облікової політики висновок щодо виплати грошової допомоги позивачу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Міністерство внутрішніх справ України, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 року у справі №480/1519/20 в частині задоволення позовних вимог, та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття неправильного рішення в частині задоволення позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, оскільки позивач не проходив службу в підрозділах міліції, та отримав інвалідність у період проходження військової служби.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в управлінні пожежної охорони з 01.10.1956 по 31.10.1987.

Наказом управління пожежної охорони від 31.10.1987 № 105 о/с позивача звільнено у званні "підполковник внутрішньої служби".

Відповідно до довідки Сумської медико-соціальної експертної комісії серії 10ААА№ 121812 від 06.02.2020 позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності "захворювання, яке одержане в період проходження військової служби".

Відповідно з копією виписки з акта огляду МСЕК №381926 від 06.02.2020 року позивачу встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності "захворювання, отримане в період проходження військової служби".

14.02.2020 позивач звернувся до УМВС України в Сумській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності.

В своєму листі УМВС України в Сумській області від 24.02.2020 №33/У-8лк позивачу роз`яснено, що права на виплату одноразової грошової допомоги заявник не має.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольнивши частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у призначенні позивачу грошової допомоги у відповідності до Постанови від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» є протиправною. Також, суд першої інстанції зазначив, що належним способом захисту порушених прав є зобов`язання Управління МВС України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України в особі Департаменту фінансово-облікової політики висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850, затвердженого постановою КМ України від 21.10.2015 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності міліції України, а також порядок проходження служби в міліції визначав Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-ХІІ.

Згідно пункту 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ від 02.07.2015 року (який набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормамистатті 23 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 за № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання пункту 2 розділу II «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок № 850), що набрала чинності 31.10.2015.

Пунктом 1 Порядку № 850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п. 7 Порядку № 850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи, зокрема довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу, витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно пункту 9 вказаного Порядку № 850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Матеріалами справи встановлено, що Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії на звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності, в своєму листі від 24.02.2020 №33/У-8лк повідомило заявника про відсутність у нього права на отримання такої допомоги.

Тобто, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, в даному випадку, перебрало на себе повноваження МВС, та фактично відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було виконано пункт 9 Порядку № 850 та не зазначено підстави у відмові передбачені п. 14 Порядку № 850.

Так, відповідно з п. 14 Порядку № 850 передбачено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Надаючи оцінку діям Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії щодо розгляду документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, колегія суддів звертає увагу, що всупереч Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги не було прийнято вмотивованого рішення, у зв`язку з чим, відмова відповідача у призначенні позивачу грошової допомоги є протиправною.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним та ефективним захистом порушеного права позивача є зобов`язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії подати Міністерству внутрішніх справ України в особі Департаменту фінансово-облікової політики висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ України про те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію», не приймається колегією суддів до уваги, оскільки пунктом 15 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності «Про Національну поліцію».

Крім того, матеріалами справи встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 1956 року та був звільнений у 1987 році. Має посвідчення ветерана органів внутрішніх справ, видане УМВС в Сумській області, згідно якого він має права та пільги, встановлених законодавством України для ветеранів органів внутрішніх справ.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 60 від 07 травня 1987 року позивач з 1956 року і по день складення вказаного свідоцтва працював у МВС Української СРР, захворювання отримав у період проходження військової служби (а.с.11).

Під час проходження служби позивачем та на момент звільнення його зі служби органи і підрозділи Державної пожежної охорони входили до складу Міністерства Внутрішніх Справ.

Також, колегія суддів зауважує, що інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що що на позивача поширюються положення ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку № 850, які регулюють питання виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності працівникам міліції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а отже підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 року по справі № 480/1519/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Я.М. Макаренко З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 09.03.2021 року