Справа № 405/7407/20
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/7407/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Бошняги Миколи Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача інспектора роти № 2 батальйону № 1 УПП в Кіровоградській області ДПП Бошняги М.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3435405 від 15.11.2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В обґрунтування позову вказав, що 15.11.2020 року він, будучи пасажиром, рухався у транспортному засобі з причепом в м. Кропивницький та даний транспортний засіб був зупинений поліцейськими, які повідомили позивачу про несправність освітлення номерного знаку на причепі, яку позивач запропонував виправити на місці, після чого стали вимагати в нього документи. Оскільки поліцейські протоколу щодо порушення правил дорожнього руху не складали те не оформлювали матеріали ДТП, позивач на підставі ст. 21.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV) надав лише посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Поліс обов`язкового страхування позивач не пред`явив, оскільки поліцейській в даній ситуації не мали права його вимагати. Однак, відповідач, не розглянувши справу по суті, відразу на місці виніс оскаржувану постанову, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за непред`явлення полісу. При цьому відповідач виносячи постанову на місці зупинки транспортного засобу порушив його процесуальні права, про що вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015. Вважає, що відповідач упереджено розглянув справу, не дослідив всіх доказів, не з`ясував всіх обставин. За таких обставин просить скасувати оскаржувану постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2020 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

02.02.2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних та допустимих доказів, якими мотивує обставини викладені в позовній заяві. Зазначив, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, він оцінив всі обставини справи та докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Вказав, що позивача було належним чином повідомлено про причину зупинки транспортного засобу, вимога поліцейського про надання страхового полісу є законною, оскільки повноваження працівника поліції щодо перевірки наявності полісу є правомірними і поза межами здійснення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення чи оформлення матеріалів ДТП. Постанова складена з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395. А також повідомив, що до відзиву додано як доказ по справі відеофіксацію адміністративного правопорушення від 15.11.2020 року. Оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3435405 від 15.11.2020 року, винесеної інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП в Кіровоградській області ДПП Бошнягою М.В., 15.11.2020 року о 17:28 год. в м. Кропивницький по вул. Короленка, 101, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , в якого був неосвітлений номерний знак в темну пору доби та не мав чинного полісу ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 ґ) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. До постанови додано відеоматеріали з БК ВА-00133 та № ВА-00028 (а.с. 8).

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п. 2.4 а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вбачається із ст. 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування, окрім транспортних засобів осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 53 цього Закону посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17.

Як вбачається із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, відповідачем до матеріалів справи долучено носій інформації DVD-R диск з відеофіксацією адміністративного правопорушення від 25.11.2020 року. На вказаному відеозаписі відображено зупинений поліцейськими транспортний засіб Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , в якого був неосвітлений номерний знак в темну пору доби. Поліцейські повідомили водію про вказану несправність як про причину зупинки. Яку водій намагався усунути на. В цей час, поліцейські стали вимагати у водія документи, а саме, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію та страховий поліс, на що ОСОБА_1 пред`явив їм посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак страховий поліс ним пред`явлено не було. При цьому, ОСОБА_1 хотів укласти договір страхування на місці, однак поліцейські пояснили йому, що даний поліс буде чинним лише з наступного дня. В подальшому, поліцейські ознайомили ОСОБА_1 з його правами.

В свою чергу, на наданому позивачем відеозаписі відображено, як поліцейський ознайомлює позивача з його правами.

Імперативні приписи ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» і пункту 21.3 Закону № 1961-IV зобов`язують осіб, які керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З вказаним законодавчо визначеним обов`язком водіїв корелюються встановлені пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 53 Закону № 1961-IV повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Перевірка наявності полісу (договору) страхування у позивача поза межами процедур складання протоколу щодо порушення правил дорожнього руху чи оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, жодним чином не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення та не може звільняти його від відповідної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.11.2019 року у справі № 522/22180/16-а.

Відтак, доводи позивача стосовно неможливості перевірки наявності у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поза межами процедур складання протоколу щодо порушення правил дорожнього руху чи оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, є безпідставними та необґрунтованими.

Отже, відповідач належним чином задокументував та довів належними і допустимими доказами факт технічної несправності транспортного засобу Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , а саме неосвітленість номерного знаку причепу в темну пору доби, що стало причиною його зупинки, а також те, що позивач на вимогу поліцейського не пред`явив страховий поліс, що позивачем не заперечувалось.

При цьому, посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року (справа № 5-рп/2015), яким надано тлумачення словосполученням «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», суд вважає необґрунтованим, оскільки вже після прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 цього Кодексу зазнали змін, в результаті чого, на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджуються вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП. Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

Крім того, позивач не додав до свого позову чинного страхового полісу.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 77 КАС України, згідно якої доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що відповідачем інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП в Кіровоградській області ДПП Бошнягою М.В. доведено правомірність винесення постанови серії ЕАМ № 3435405 від 15.11.2020 року, у зв`язку з чим, позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

На підставі ст.ст. 1, 7, 126, 245, 251, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Бошняг Миколи Вікторовича (25006, м. Кропивницький, вул. Ю. Бутусова, 22Б) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписаннядо Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний