Справа № 240/1700/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 березня 2021 року м. Житомир справа № 240/1700/21

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., розглянувши позовну заяву Фізична особи-підприємця ОСОБА_1 до Попільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Попільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії в.о. начальника відділу Попільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у Житомирській області Човган Світлани Володимирівни щодо стягнення, без достатньої правової підстави, коштів в сумі 37571,00 гривень по виконавчому провадженню ВП №61632029 від 07.04.2020, яке було відкрите щодо примусового виконання постанови від 17 грудня 2019 року, винесеної Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області, про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000,00 гривень, за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт";

- зобов`язати Попільнянський районний відділ Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у Житомирській області повернути ФОП ОСОБА_1 отримані без достатньої правової підстави кошти в сумі 37571,00 гривень, з яких: 34000,00 грн. - штраф, 3400,00 грн. - виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця, 133,16 грн. - загальна сума мінімальних витрат, 37,84 грн. - загальна сума додаткових витрат, які були стягнуті по виконавчому провадженню ВП №61632029 від 07.04.2020.

Ухвалою від 15.02.2021 Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з доказами поважності причин пропуску вищезазначеного строку.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 287 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлений статтею 287 КАС України десятиденний строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд зазначає ,що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є протиправні, на переконання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , дії відповідача щодо стягнення з нього коштів в сумі 37571,00 гривень по виконавчому провадженню ВП №61632029 від 07.04.2020, відкритому з примусового виконання постанови Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області від 17 грудня 2019 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000,00 гривень.

При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що вказані кошти в сумі 37571,00 гривень були стягнуті в.о. начальника відділу Попільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у Житомирській області Човган Світлани Володимирівни з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі меморіального ордера від 12 листопада 2020 року №К1112NFW3Z.

Відтак, перебіг процесуального строку на звернення з даним позовом до суду почався для фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 13 листопада 2020 року, тобто з дня, наступного за днем вчинення відповідачем дій щодо стягнення з нього коштів в сумі 37571,00 гривень по виконавчому провадженню ВП №61632029 від 07.04.2020.

Водночас, з вказаним адміністративним позовом до суду позивач звернувся 08 лютого 2021 року, що підтверджується реєстраційним штампом суду на позовній заяві.

26 лютого 2021 року на адресу суду надійщла заява ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом, позивач вказує на неодноразові звернення до суду про порушення його прав та обов"язків. Проте дані обставини не вказують на неможливість звернення до суду з позовом про оскарження таких рішень, у визначений законом строк.

Враховуючи викладене, судом не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку. Позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили, що він не мав змоги звернутись до суду у визначений строк.

Наведені позивачем причини пропущення строку на звернення до суду не дають підстав для визнання їх поважними та поновлення строку звернення до суду, оскільки позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вказані у заяві обставини не є переконливими свідченнями того, що за наявності наміру поновити порушені права, позивач був об`єктивно позбавлений можливості вчасно звернутися до суду з адміністративним позовом.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено поважність причин пропуску строку звернення до суду, а тому заява про поновлення строків звернення до суду задоволенню не підлягає.

Таким чином, за наведених обставин та з огляду на ненадання позивачем будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду, викладені позивачем обставини у заяві про поновлення строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що намір захистити у судовому порядку порушені права має реалізовуватись у чіткій відповідності до вимог закону і має бути наслідком добросовісних дій всіх учасників процесу.

При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючі п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з п.9 ч.4 ст.123 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України, встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Попільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Е.Черняхович