Справа № 489/101/21
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/101/21
Провадження № 2-а/489/48/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, в якому просив визнати поважними причини пропуску строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.11.2020 за № 670-ДК/0398/По/08/01-20 та поновити його, а також скасувати постанову відповідача від 30.11.2020 за № 670-ДК/0398/По/08/01-20 про накладення адміністративного стягнення на нього у вигляді штрафу і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 02.01.2021 він через представника ТОВ «Племзавод імені Шмідта» отримав надіслану державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Березанському, Веселинівському, Миколаївському, Очаківському районах, містах Миколаєві та Очакові управління з контролю за використанням та охороною земель у Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Конопелько Сергієм Юрійовичем: постанову про накладення адміністративного стягнення від 30.11.2020 за № 670-ДК/0398/По/08/01-20. Зазначає, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто відповідачем 30.11.2020 за його відсутності, про місце і час розгляду справи він сповіщений не був. Вважає оскаржувану постанову протиправною, з огляду на те, що він не використовує самовільно ані особисто, ані як директор ТОВ «Племзавод імені Шмідта» земельні ділянки загальною площею 7,1676 га (кадастрові номери зазначені в Акті обстеження від 20.10.2020, № 670-ДК/357/Ао/10/01-20) для сільськогосподарського виробництва. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення за фактом нібито виявленого 20.10.2020 складено без його участі, правопорушення, без виявлення безпосереднього правопорушника та без встановлення, відповідно, особи правопорушника. Крім того зазначає, що такий протокол разом із актами, приписом, повідомленням отриманий працівником ТОВ «Племзавод імені Шмідта» 27.10.2020, він особисто з`явився 31.10.2020 до відповідача для розгляду справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, проте такий розгляд не відбувся з вини відповідача, а про наступну дату він повідомлений не був, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості надати свої заперечення.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову виходячи з того, що позивачем не надано доказів про наявність рішення відповідного органу та не надано документів на підтвердження його права користування вищевказаними земельними ділянками, які стали об`єктами перевірок, загальною площею 7,1676 га. Також відповідачем наведено підстави проведення перевірок земельних ділянок Держгеокадастром. Звернуто увагу суду, що позивачем пропущено строк подання скарги на постанову та заявлено клопотання щодо можливості залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 через пропуск ним такого строку.

Ухвалою суду від 19.01.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 12.02.2021, повернуто відповідь на відзив позивачу.

Статтею 268 ч. 3 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно ст. 269 у справах визначених зокрема ст. 286 КАС України заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Враховуючи наявність позовної заяви з викладеним обґрунтуванням та підставами для оскарження постанови, наявність відзиву, відсутності необхідності заслуховувати додаткові пояснення, з урахуванням особливого порядку розгляду даної категорії справ, суд не вбачає визначених нормами КАС України підстав для відкладання судового розгляду, та вважає за необхідне розглянути справи за наявними матеріалами без участі сторін по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою від 30.11.2020 про накладення адміністративного стягнення № 670-ДК/0398/По/08/01-20, винесеною державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Березанському, Веселинівському, Миколаївському, Очаківському районах, містах Миколаєві та Очакові управління з контролю за використанням та охороною земель у Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Конопелько Сергієм Юрійовичем, встановлено порушення громадянином ОСОБА_1 , що працює директором ТОВ «Племзавод імені Шмідта» ст. 125, 126 ЗК України та ст. 53-1 КУпАП, а саме: самовільно використовує земельні ділянки державної власності, загальною площею 7,1676 га використовується самовільно ТОВ «Племзавод імені Шмідта» в особі директора ОСОБА_1 .

Зазначеною постановою, визнано ОСОБА_1 , що є директором ТОВ «Племзавод імені Шмідта» винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, 02.01.2021 він отримав надіслану державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області постанову про накладення адміністративного стягнення від 30.11.2020 за № 670-ДК/0398/По/08/01-20.

Позивач наголошує у своєму позові, що прийняття відповідачем зазначеної постанови є протиправним через відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки, передбаченого ст.53-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки у вигляді накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

На підставі п. «б» частини 1 ст. 211 Земельного кодексу України за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Разом з цим, стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу відповідача, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

На підставі ч. 1 ст.76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 20.10.2020 № 670-ДК/669/АП/09/01/-20, державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Березанському, Веселинівському, Миколаївському, Очаківському районах, містах Миколаєві та Очакові управління з контролю за використанням та охороною земель у Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Конопельком С.Ю., за участю державного інспектора головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Березанському, Веселинівському, Миколаївському, Очаківському районах, містах Миколаєві та Очакові управління з контролю за використанням та охороною земель у Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Ігнатьєва М.П., проведено перевірку дотримання земельного законодавства використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності. У результаті перевірки встановлено певну кількість земельних ділянок державної форми власності із цільовим призначенням землі запасу (земельні ділянки кожної категорії землі, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

Зокрема земельні ділянки загальною площею 7,1676 га з кадастровими номерами: :02:000:2854 площею 0.7584 га; :02:000:2812 площею 1.3668 га; :02:000:2775 площею 0.5186 га; :02:000:2791 площею 0.222 га; :02:000:2896 площею 2.6372 га; :02:000:2786 площею 0.2251 га; :02:000:2785 площею 0.9535 га; :02:000:2793 площею 0.1607 га; :02:000:2773 площею 0.0865 га; :02:000:2833 площею 0.2295 га; :02:000:2871 площею 0.2344 га, визначені як землі сільськогосподарського призначення (польові дороги, що обмежують масив та черезсмужжя, в масиві земель сільськогосподарського призначення, які запроектовані як польові дороги), проте обробляються ТОВ «Племзавод імені Шмідта» без укладення договору оренди. Аналогічні висновки щодо самовільного використання (обробляються ТОВ «Племзавод імені Шмідта» без укладення договору оренди) вказаних земельних ділянок площею 7,1676 га викладені в акті обстеження земельної ділянки від 20.10.2020 № 670-ДК/357/Ао/10/01-20.

Вказані акти підтверджують факт самовільного зайняття земельної ділянки, але достеменно не визначають особу, яка таке використання здійснює.

Також, з матеріалів справи не вбачається, направлення повідомлення про проведення перевірки відповідачем, як на адресу позивача, так і на адресу ТОВ «Племзавод імені Шмідта».

Доказів протилежного представником відповідача під час розгляду справи не надано.

Позивач заперечує факт самовільного використання земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Якщо такі підстави відсутні або якщо вина особи у вчиненні проступку з цих підстав не доказана, особа не може бути піддана адміністративному стягненню.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення адміністративного правопорушення саме позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач повинен був довести, що саме ОСОБА_1 або ТОВ «Племзавод імені Шмідта» самовільно зайняв спірні земельні ділянки, проте доказів на підтвердження вказаного відповідач не надав.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що позивач заперечує своє відношення до самовільного зайняття земельної ділянки, а іншими належними та допустимими доказами (письмовими, речовими доказами, показаннями сторонніх осіб-свідків) не підтверджується вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, державний інспектор не мав відповідних повноважень на винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за наявними обставинами.

Згідно з ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справ з приводу рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП підлягає скасуванню як протиправна, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Також, з огляду на обставини справи суд вважає, що необхідно поновити позивачу строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення через поважність причин його пропуску.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про поновлення строку на оскарження постанови та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 30.11.2020 за № 670-ДК/0398/По/08/01-20 складену відносно ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 судовий збір 454 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Дергеокадастру у Миколаївській області, , місцезнаходження за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 34.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «04» березня 2021 року.