Справа № 160/8283/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

09 березня 2021 року Справа № 160/8283/20
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 р. було відкрито провадження у справі №160/8283/20, та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадженння.
Позовні вимоги обгрунтовано наступним.
ОСОБА_1 з серпня 1979 р. працював на слідчих і прокурорських посадах в органах прокуратури України.
З 29.04.2003 р. на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ Управлінням пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% від чинної на той час заробітної плати на посаді працівника прокуратури Дніпропетровської області.
Позивач зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала чинності 06.09.2017 р., внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" та відбулись зміни в оплаті праці працівників прокуратури, зокрема збільшено розміри посадових окладів та надбавки до посадових окладів за класні чини, внаслідок чого виникли підстави для перерахунку моєї пенсії.
Крім цього, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) визнано неконституційним положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
3 урахуванням вказаних вище обставин, 18.03.2020 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі вищезазначених норм у зв`язку із вислугою років, та у розмірі 90% без обмеження її максимального розміру, призначеної відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», та надав нову довідку прокуратури Дніпропетровської області №18-187 вих.-20 від 13.03.2020 р. про складові заробітної плати за відповідною посадою прокурора прокуратури за нормами, чинними на 06.09.2017 р.
В тексті зазначеного вище листа відповідача зазначено, що підставою для відмови у перерахунку пенсії стало прийняття 11.12.2019 р. Кабінетом Міністрів України постанови №1155 "Про умови оплати праці прокурорів", якою затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур. Відповідач наголошує, що пунктом 7 зазначеної вище постанови встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із ЗУ. "Про прокуратуру".
Позивач вважає рішення відповідача щодо відмови у перерахунку останньому пенсії незаконним, таким, що грубо порушує конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення та таким, що підлягає скасуванню.
ОСОБА_1 звернулась до Головного управління із заявою від 18 березня 2020 р. про перерахунок його пенсії, відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789- XII з розрахунку 90 % від заробітної плати на підставі довідки про заробітну плату від 13.03.2020 р. № 18-187 вих. 20, виданої Прокуратурою Дніпропетровської області.
Представник відповідача зазначає, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії, правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів, змінилося. 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України № 1789-ХП, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність. Згідно із ч. 20 ст. 86 Закону України № 1697-УІІ, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", якою було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько - слідчим працівникам, не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Отже, з 1 січня по 14 липня 2015 р. Урядом не було прийнято відповідний нормативно-правовий акт, також і не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, а з 15 липня 2015 р. встановленні Законом України № 1789-ХІІ підстави для перерахунку пенсій працівникам прокуратури - скасовані. На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів" від 11.12.2019 р. № 1155 затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур.

При цьому, п. 7 Постанови № 1155 установлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із ЗУ "Про прокуратуру".

На підставі викладеного вище, представник відповідача зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Враховуючи зазначене, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є законними, а вимоги позивача -необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

11.09.2020 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, повноважним представником відповідача було подано відзив на позовну заяву ідентичний за змістом відзиву від 10.09.2020 р. вх.№11547/20-ел.

18.09.2020 р. за вх.№58639/20 позивачем було подано через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповідь на відзив, в тексті якого зазначено наступне.

В обгрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що з урахуванням відсутності нормативного регулювання відносин щодо умов і підстав для перерахунку пенсій (зокрема у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати) працівників прокуратури, відсутні підстави для такого перерахунку. Отже, за твердженням відповідача, у зв`язку із набранням чинності Законом України №1697-VII, яким по іншому врегульовані правовідносини, пов`язані з пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст. 50-1 Закону України №1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Викладені у відзиві на позовну заяву заперечення відповідача є, як зазначає позивач надуманими, та спростовуються не лише зазначеними у позові нормативно-обгрунтованими доводами, а й правовим висновком, викладеним у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 р. у справі №560/2120/20 (№Пз/9901/9/20) про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення КСУ від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019.

Так, за результатами розгляду зазначеної вище зразкової справи Верховним Судом зазначено, що з 13.12.2019 р. особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Рішення у даній адміністративній справі, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., приймається 09.03.2021 р.

Дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до ЗУ «Про прокуратуру», що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься протокол за пенсійною справою ОСОБА_1 від 11.07.2003 р. №360, з тексту якого судом встановлено, що останньому визначено основний розмір пенсії у розмірі 90 % від грошового забезпечення останнього.

Так, пенсія ОСОБА_1 була призначена з таких складових грошового забезпечення, а саме: основний розмір пенсії від заробітку - 987.40800; розмір пенсії з обмеженням - 987.40800.

В матеріалах справи міститься довідка прокуратури Дніпропетровської області від 13.03.2020 р. №18-187 вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій видана ОСОБА_1 про те, що Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 р. №7-(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівникам прокуратури» розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за норами чинними на 06.09.2017 р. за відповідною (прирівняною) посадою керівник місцевої прокуратури становить: посадовий оклад - 8 000,00 грн.; надбавка за класний чин/оклад за військовим званням (радник юстиції) - 2 200,00 грн.; надбавка за вислугу років (40%) - 3 200,00 грн.; інші щомісячні надбавки, доплати (надбавка за високі досігнення у праці та виконання особливо важливої роботи у розмірі 70 %) - 9 380,00 грн.; премія (60 %) - 13 668,00 грн.; матеріальні допомоги (для ознайомлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/12) - 3 037,33 грн. Всього - 42 522,66 грн.

В матеріалах справи містяться відомості, що 05.06.2020 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено на адресу ОСОБА_1 лист від 05.06.2020 р. №0400-0309-8/40438, в тексті якого зазначено наступне.

Відповідно до рішення другого сенату Конституційного суду України від 13 грудня 2019 №7 р (ІІ)2019 працівникам прокуратури згідно Закону України 'Про прокуратуру" перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів від 11.12.2019 р. №1155 (далі постанова №1155) затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу , Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур.

При цьому, пунктом 7 постанови №1155 установлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру".

В листі також зазначено, що перерахунок пенсії проводиться зокема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідній категорії працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, в перерахунку пенсії за вислугу років згідно ЗУ «Про прокуратуру» відповідно до хаяви від 18.03.2020 р. та довідк про складові заробітної плати №18-187 вих 20 від 13.03.2020 відмовлено.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.06.2020 р. №11285-12144/К-03/8-0400/20, направленого останнім на адресу ОСОБА_1 містяться відомості, що відділ з питань перерахунків пенсій № 4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надає лист з роз`ясненням щодо проведення перерахунку згідно заяви від 18.03.2020 р.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері правових засад організації і діяльності прокуратури України, статусу прокурорів, порядку здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, реалізації особами, які мають право на пенсію, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, при цьому що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист регулюються регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Закону України "Про прокуратуру» тощо.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цієюКонституцієюмежах і відповідно до законів України.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 24 Конституції України гарантує рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Як встановлено судом, позивачу ОСОБА_1 , призначено пенсію за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII, в редакції, чинній на момент призначення пенсії (29.12.2006 р.) від 02.02.2006 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII в редакції від 02.02.2006 року, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

За приписами ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII в редакції від 02.02.2006 року, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії, Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII було передбачено право осіб, яким призначена пенсія за цим Законом, на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури регламентовані статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

У свою чергу, питання перерахунку пенсії у первісній редакції (тобто в редакції прийняття Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII) було врегульовано частиною 20 цієї статті (86), якою передбачалось, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Проте, ще до набрання законної сили у повному обсязі Законом «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII до нього були внесені зміни Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII, який набув чинності 01.01.2015 року.

Цим Законом (пункт 42) частину дванадцяту статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VIІ викладено у такій редакції: "20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Однак, Кабінетом Міністрів України не приймалось жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення перерахунку їх пенсій.

У зв`язку із викладеним, Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року, визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року.

У п. 54 вказаної постанови Верховний Суд звертає увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом від 14.10.2014 № 1697-VII покладено саме на відповідача, що у свою чергу, призвело до неможливості пенсійними органами провести перерахунок пенсій працівникам прокуратури та численних звернень пенсіонерів до суду щодо оскарження таких дій територіальних управлінь Пенсійного фонду України.

Водночас, рішенням Другого сенату Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України, положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абз. 6 п. 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року (вказана вище Справа № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення по справі № 7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року, є втрата чинності із 13 грудня 2019 року норм частини ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами.

Крім цього, Конституційний Суд України в пункті 3 рішення по справі № 7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 установив такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

У своєму рішенні (п. 2.3 мотивувальної частини) Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України. З огляду на це Конституційний Суд України, перевіряючи на відповідність Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону, виходить із такого.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Отже, з 13 грудня 2019 року Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, відповідно до якого, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. ст. 8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства України, суд зазначає наступне.

Посилання відповідача у рішенні від 05 червня 2020 року № 0400-0309-8/40438 про відмову в перерахунку пенсії, як на підставу для відмови в перерахунку пенсії на відсутність визначеного Кабінетом Міністрів України умов і порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами, є протиправним.

На підставі викладеного вище, посилання відповідача у спірному рішенні від 05 червня 2020 року № 0400-0309-8/40438 на пункт 7 Постанови КМУ № 1155 від 11.12.2019 року «Про умови оплати праці прокурорів», яким встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру», у даній справі також є неприйнятними, оскільки питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом, що й констатував Конституційний Суд України.

При цьому суд зазначає, що доводи відповідача стосовно того, що Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 право на перерахунок пенсії мають лише особи, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13.12.2019 року, спростовується наступним.

Так, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала законної сили 06.09.2017 року, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови КМУ №657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивач набула право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019 року.

13 березня 2020 року прокуратурою Дніпропетровської області видано ОСОБА_1 довідку № 18-187 вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, складену відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, діяв не на підставі Конституції та законів України.

Відповідачем не доведено правомірність відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 01.10.2017 року та виплачувати без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Дніпропетровської області №18-187 вих.-20 від 13.03.2020 р., із урахуванням раніше проведених виплат відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХП (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та Рішення Другого сенату Конституційного Суду України у справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року.

Однак, як зазначив суд вище, таке право у позивача виникло з 13.12.2019 року, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову в частині проведення перерахунку та виплати пенсії з 01.10.2017 року по 12.12.2019 року, з таких підстав.

Як встановлено судом, позивач правильно реалізував надане йому законодавством право на перерахунок пенсії за вислугою років шляхом звернення до пенсійного органу з відповідною заявою встановленого зразка та поданням документів, підтверджуючих розмір заробітної плати за відповідною посадою (Рішення Конституційним Судом України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19; довідка № 337 від 04 березня 2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії).

Водночас, суд вважає, що у задоволенні вимоги позивача про перерахунок та виплату пенсії з 01 жовтня 2017 року, тобто до дати виникнення права на цей перерахунок, на підставі рішення Конституційного Суду України по справі № 7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року слід відмовити, оскільки положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, які передбачають умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, застосовуються з 13 грудня 2019 року, та не поширюють свою дію на правовідносини, які виникли до 01.10.2017 р. включно.

Так, Верховний Суд в постанові від 30 квітня 2020 року у справі №334/3092/16-а(2-а/334/17/17) вказав, що до ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019, тобто на момент виникнення спірних правовідносин, положення частини двадцятої статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ «Про прокуратуру» були чинними.

З огляду на викладене, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено пенсіонеру не більше як за 12 місяців, лише у випадку, якщо така особа не скористається правом на звернення до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку пенсії після винесення Конституційним Судом України Рішення від 13 грудня 2019 року.

Підсумовуючи викладене вище, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог лише з дати винесення Конституційним Судом України Рішення від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19).

В подальшому, Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VІ від 08 липня 2011 року до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ від 08 липня 2011 року не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно з частинами 13 та 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону №3668-VІ від 08 липня 2011 року) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України Про прокуратуру №1697-VІІ (далі Закон №1697-VІІ), який набрав чинності з 15 липня 2015 року.

Згідно пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ попередній Закон України Про прокуратуру із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Крім того, Законом України від 02 березня 2015 року №213-VІІ (далі - Закон №213-VІІ) знову внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, а саме в частину 15 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, згідно якої визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України з 2003 року та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом №1789-ХІІ, з розрахунку 90% складових заробітної плати.

На момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.12 та 17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, Законом №213-VІІ внесено зміни до ч.15 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, вказана норма набрала чинності після призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Частиною 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08 липня 2011 року №3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

У контексті викладеного, суд зазначає, що застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Тобто, безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону №1697-VІІ, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Отже, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Разом з тим, пенсія позивачу була призначена відповідно до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції, чинній на той момент призначення, тобто до набрання чинності Законом №1697-VІІ.

Положення про встановлення тимчасового обмеження на періоди з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10740 грн. визначено Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України та Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Однак, як слідує з п.1 та п.2 Прикінцевих положень Закону України №911-VІІІ від 24 грудня 2015 року, цей Закон набирає чинності з 01 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року. Крім того, згідно з п. 1 Прикінцевих Положень Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII цей Закон набирає чинності з 01 січня 2017 року.

З наведеного слідує, що законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія даної норми, до якого позивач не входить, так як у даних правовідносинах має місце перерахунок пенсії, а не її призначення.

Таким чином, враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсія йому була призначена до 01 січня 2016 року, до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ.

Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст.22 Конституції України не допускається.

З урахуванням викладеного вище, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене у листі від 05.06.2020 р. №0400-0309-8/40438, про відмову позивачу у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та Рішення Другого сенату Конституційного Суду України у справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок саме з 13.12.2019 р., а не з 01.10.2017 року, як зазначає позивач в прохальный частині позовної заяви, та виплачувати без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Дніпропетровської області №18-187 вих.-20 від 13.03.2020 р., із урахуванням раніше проведених виплат відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХП (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та Рішення Другого сенату Конституційного Суду України у справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у своєму рішенні від 14.09.2020 р. у зразковій справі №560/2120/20 (Пз/9901/9/20), що набрало законної сили 20.01.2021 р.

Дана адміністративна справа відповідає ознакам типової справи, що визначені у рішенні Верховного Суду у справі №560/2120/20 (Пз/9901/9/20).

Відповідно до ч.3 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції № ПН2196340 від 20.07.2020 р. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи задоволення позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, 49094) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, а саме, судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, 49094) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене у листі від 05.06.2020 р. №0400-0309-8/40438, про відмову позивачу у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та Рішення Другого сенату Конституційного Суду України у справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 13.12.2019 р. та виплачувати без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Дніпропетровської області №18-187 вих.-20 від 13.03.2020 р., із урахуванням раніше проведених виплат відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХП (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та Рішення Другого сенату Конституційного Суду України у справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно дост.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова