Справа № 600/2544/20-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2544/20-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк Олег Васильович

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

23 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання протиправними та скасування постанов,-,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 22.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63381488, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни; визнати протиправною та скасувати постанову від 29.10.2020 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, про звернення стягнення із заробітної плати, пенсії, стипендії та інші доходи; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до відомостей паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Садгірським РВ УМВС України в Чернівецькій області, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. видано виконавчий напис нотаріуса №25555, згідно якого стягується з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «АЛАНД», на підставі Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року в сумі 27689,88 грн. та плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса, що становить 500,00 грн.

21.10.2019 року ТзОВ "Фінансова компанія «АЛАНД» подано до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. заяву про примусове виконання рішення, у якому просить: відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим №25555 від 04.09.2020, про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 коштів у сумі 28189,88 гривень. У вказаній заяві також ставиться питання про те, що у випадку встановлення доходу боржника, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. від 22.10.2020 року відкрито виконавче провадження №63381488 стосовно примусового виконання виконавчого напису, посвідченого 04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстровано в реєстрі за №25555 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" (далі ТзОВ «АЛАНД») заборгованості в сумі 28189,88 грн..

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. від 29.10.2020 року в рамках виконавчого провадження № 63381488 звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 .

Крім того, судом дослідженні довідка про склад сім`ї " 22д/10339 від 19.11.2020 року видана відділом ведення реєстру територіальної громади м. Чернівців Чернівецької міської ради, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону №1404-VIII).

За змістом частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Частиною 5 статті 24 Закону №1404-VIII визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

В силу пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року №1403-VIII (надалі Закон №1403-VIII) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються, зокрема, виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону №1403-VIII визначено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (частини 1 та 2 статті 25 Закону №1403-VIII).

Тобто, наведені приписи свідчать про те, що приватний виконавець обмежений у праві приймати до виконання виконавчі документи не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи (чи за місцезнаходженням боржника - юридичної особи) або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №826/7969/16, від 08 квітня 2020 року справі № 804/6996/17 та від 30 квітня 2020 року у справі №580/3311/19, що в силу частини 5 статті 242 КАС України, суд застосовує до спірних правовідносин.

Проте, встановлено, що місце проживання та реєстрації позивача є: АДРЕСА_1 , що підтверджується належним чином засвідченою копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий Садгірським РВ УДМС України у Чернівецьким області та довідкою про склад сім`ї. Місце роботи позивача також знаходиться по місцю проживання м.Чернівці.

Разом з тим, із інформації, що міститься у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, держателем якого є Міністерство юстиції України слідує, що виконавчий округ, в межах якого приватний виконавець Малкова М.В. має право приймати до виконання виконавчі документи, визначено місто Київ.

За вказаних обставин, у відповідача не було законних підстав для відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з позивача заборгованості.

Більше того, матеріали адміністративної справи не містять доказів про наявність майна у позивача у виконавчому окрузі міста Києва, що також вказує на протиправність оскарженої постанови.

Відтак, при відкритті виконавчого провадження відповідач не пересвідчився з достовірних джерел про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі, а також і про місце проживання, роботи, тощо, у зв`язку з чим відповідачем порушено приписи частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII щодо місця примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

З приводу посилань відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що в у виконавчому написі нотаріуса зазначено інформацію щодо місця проживання боржника, а саме: АДРЕСА_2 , то слід врахувати, що у матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували факт проживання останнього за вказаною адресою у місті Києві. При цьому, позивач також зазначає, що адреса, яка зазначена у виконавчому документі йому невідома. Зміст укладеного між позивачем та та АТ "Дельта Банк" договору №008-25509-170714 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та обслуговування платіжної карти від 17 липня 2014 року, який міститься в матеріалах справи, теж підтверджує аргументи позивача, оскільки адреса в цьому документі позивача - АДРЕСА_1 .

Відповідач окрім іншого також посилався на те, що приписами Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації щодо боржника. Такі доводи відповідача є безпідставними та спростовуються приписами частини 5 статті 24 вказаного Закону, відповідно до яких для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Також, слід зазначити, що відкриття виконавчого провадження з порушенням норм чинного законодавства тягне за собою протиправність подальших дій приватного виконавця в рамках такого виконавчого провадження, зокрема, і винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої на доходи позивача звернуто стягнення.

Таким чином, відповідачем не доведено суду правомірність прийняття оскаржених постанов про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат - витрат на правничу допомогу адвоката, то слід зазначити наступне.

Так, в силу п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Колегія суддів вважає, що для вирішення питання стягнення понесених витрат на правничу допомогу, спочатку слід встановити чи відбулася оплата такої допомоги у розумінні Закону.

Національний Банк України 29.12.2017 постановою правління № 148 затвердив Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі - Положення №148).

Згідно преамбулі Положення №148, воно розроблено відповідно до Закону України "Про Національний банк України" і визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб`єкти господарювання), фізичними особами.

Підпункт 12 пункту 3 Положення №148 визначає, що касові операції це операції суб`єктів господарювання між собою та з фізичними особами, пов`язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку.

Касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, електронними розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки - пункт 23 Положення №148.

Відповідно до п. 25 Положення №148 приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.

Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства.

Позивачем на підтвердження оплати правничої допомоги надано суду лист із надрукованими написами "квитанція", який не відповідає вищевказаним вимогам щодо платіжних документів, і тому не можуть свідчити про оплату готівкою за надані послуги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у частині вирішення питання розподілу судових витрат за надання правничої допомоги підлягає скасуванню, із прийняття нового рішення про відмову у такому стягненні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни задовольнити частково.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року скасувати Чернівецького окружного адміністративного суду в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, і прийняти у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Решту частину рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.