Справа № 240/5563/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 березня 2021 року м. Житомир справа № 240/5563/18

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 подану в порядку ст.ст. 382,383 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням суду від 01.02.2019 позов задоволено, визнано протиправними дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_2 , у здійсненні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2018 до 31.07.2018 на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 №3-350/03-23/165/2018 та зобов`язано Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 , щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди, працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Житомирської області, визначеної на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 №3-350/03-23/165/2018, без обмеження граничним розміром, за період з 01.01.2018 до 31.07.2018, з урахуванням фактично проведених виплат.

Рішення набрало законної сили 05.04.2019, у зв`язку із чим Житомирський окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №1924 2019 р. від 04.06.2019.

Ухвалою суду від 12.09.2019 замінено боржника у виконавчому провадженні ВП№59290022 щодо примусового виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 у справі №240/5563/18 з Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирська область, 10003, ).

Відповідно до ухвали суду від 18.09.2020 заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено сторону у виконавчому провадженні №59290022 ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 .

На даний час примусове виконання судового рішення здійснюється відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що підтверджується копією постанови про передачу виконавчого провадження від 03.11.2020, винесеної старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Самійлик В.В. (а.с.176, т.1) та копією постанови про прийняття виконавчого провадження від 04.11.2020, винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Пономарьовою К.В. (а.с.175, т.1).

З метою з`ясування питання щодо документального підтвердження конкретного розміру заборгованості по щомісячному довічному грошовому утриманню судді у відставці за січень-липень 2018 року, не виплаченої боржником первісному стягувачу ОСОБА_2 в належному розмірі згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2019 року у справі № 240/5563/18, ОСОБА_1 24.12.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, в якій просив, серед іншого, виплатити заборгованість по щомісячному грошовому утриманню судді у відставці згідно з рішенням суду у справі №240/5563/18 та надати копії документів, які підтверджують дату нарахування, період нарахування та суми щомісячних нарахувань заборгованості по щомісячному довічному утриманню судді у відставці ОСОБА_2 , згідно з рішенням суду від 01.09.2019 у справі №240/5563/18, а також надати копії документів, що підтверджують дату і суму часткових виплат нарахованої заборгованості.

За результатами розгляду заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській листом №728-21106/К-02/8-0600/21 від 21.01.2021 (а.с.156, т.1) повідомило ОСОБА_1 , про те, що у червні 2019 року ОСОБА_2 одночасно проведено перерахунки щомісячного довічного грошового утримання судді, а саме з 01.01.2018 у справі №240/5563/18 та з 14.06.2018 у справі №0640/3494/18. Зазначено, що здійснену доплату зараховано у червні 2019 року на рахунок ОСОБА_2 . Разом з тим, відмічено, що суми щомісячного довічного грошового утримання по перерахунку проведеного на виконання рішень суду буде здійснено за наявності відповідного фінансування.

Не погоджуючись із діями боржника (Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області) ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою поданою у порядку ст.ст.382, 383 Кодексу адміністративного суду, в якій просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 у справі № 240/5563/18, яким зобов`язано Житомирське об`єднане управління Песійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та плату ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Житомирської області на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 №3-350/03-165/2018, без обмеження граничним розміром, за період з 01.01.2018 по 31.07.2018, з врахуванням фактично проведених виплат;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка виразилась в ухиленні від нарахування та виплати залишку заборгованості в сумі 8549 грн 65 коп по щомісячному довічному грошовому утриманню судді у відставці ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 у справі № 240/5563/18.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 вказав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання рішення суду здійснено невірно перерахунок, що призвело до виплати щомісячного довічного утримання судді у не повному обсязі. На думку стягувача, виплачена боржником сума не покриває усієї заборгованості за січень-липень 2018 року. Вважає, що посилання боржника на положення Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 безпідставне, оскільки документального підтвердження будь-яких дій на виконання процедуру вказаного Порядку боржником не надано, крім того п.п.1-2 постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018, якою затверджено вказаний Порядок скасовано рішенням Окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі №640/5248/19, яке 22.07.2020 набрало законної сили.

Наголошує, що сума ненарахованої та невиплаченої заборгованості по щомісячному довічному грошовому утриманню судді у відставці за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 на даний час складає 8549,65 грн, оскільки судовим рішенням чітко і однозначно визначено період, за який слід провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і виплатити враховані кошти (з 01.01.2018 по 31.07.2018), а тому і намагання боржника самоуправно скоротити цей період, змінювати на власний розсуд розмір щомісячного довічного грошового утримання чи будь-яким іншим способом коригувати судове рішення не мають під собою законних підстав.

Відмічає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області проявляє протиправну бездіяльність щодо виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 у справі № 240/5563/18, шляхом: ухилення від нарахування заборгованості по щомісячному довічному грошовому утриманню судді у відставці за січень-липень 2018 року в належному розмірі; ухилення від надання достовірної інформації стягувачу та органів державної виконавчої служби, щодо виконання рішення суду; ігнорування принципу обов`язковості виконання судового рішення, що в подальшому є підставою для відповідальності Пенсійного фонду у вигляді компенсаційних виплат у зв`язку із порушенням строків їх виплати.

Крім того, ОСОБА_1 подано заяву про накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафу в розмірі від 20 до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб за невиконання рішення суду від 01.02.2019 у справі №240/5563/18.

Вказані заяви, призначені до судового розгляду на 18.02.2021, розгляд якої відкладено на 02.03.2021 у зв`язку із задоволенням клопотання представника боржника про відкладення.

19.02.2021 до суду надійшла відповідь на заяву ОСОБА_1 № 0600-0802-7/13465 від 15.02.2021 (а.с.83-85, т.2), в якій представник Пенсійного фонду заперечував щодо задоволення поданої заяви з підстав її безпідставності у зв`язку із повним виконанням рішення суду, а тому управлінням не допущено протиправності дій, бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, а тому подані стягувачем заяви не підлягають до задоволення.

01.03.2021 до суду надійшли від стягувача заперечення на відповідь на заяви (а.с.95-101, т.2), в яких останній відмічає, що Пенсійним фондом при здійсненні перерахунку безпідставно відраховано податок на доходи фізичних осіб по 2090,52 грн та військовий збір по 174,21 грн щомісяця, що складає заборгованість за два місяці 4529,46 грн, що у свою чергу містить ознаки службової недбалості, оскільки в квітні 2019 року не існувало правових підстав для здійснення відрахування податку на доходу фізичних осіб та військового збору, що передбачено у рішенні Конституційного Суду №1-р/2018 від 27.02.2018.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частинами 1, 4, 5, 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Розглядаючи заяву позивачів у змісті висвітлених обставин щодо застосування положень, передбачених ст. 383 КАС України, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016 судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З системного аналізу вищезазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

В даному випадку позивач звернувся до суду із вимогами в порядку статті 382, 383 КАС України, з підстав неналежного здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці на виконання рішення суду від 01.04.2019 у справі №240/5563/18.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що при встановленні неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій, важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності та/або дії, її фактичні підстави, а також шкідливість/протиправність для прав та інтересів заінтересованої особи.

Так, як свідчать матеріали справи на виконання рішення суду №240/5563/18 Пенсійний фонд повинен був здійснити перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці з 01.01.2018 по 31.07.2018.

При цьому, з розрахунку складеного боржником (а.с.89, т.2), стягувачу здійснено перерахунок та виплачено кошти у наступному розмірі:

- в січні 2018 року підлягало виплаті - 27910,08 грн, однак виплачено 25645,35 грн (заборгованість 2264,73 грн - утримано податок на доходи фізичних осіб - 2090,52 грн, відраховано військовий збір - 174,21 грн);

- в лютому 2018 року підлягало виплаті - 27910,08 грн, однак виплачено 25645,35 грн (заборгованість 2264,73 грн, утримано податок на доходи фізичних осіб - 2090,52 грн, відраховано військовий збір - 174,21 грн);

- з березня 2018 року по травень 2018 року підлягало виплаті по 27910,08 грн за кожен місяць та виплачено у вказаній сумі;

- в червні 2018 року підлягало виплаті - 27910,08 грн, однак виплачено 26455,97 грн. (перерахунок довічного утримання за червень місяць 2018 року боржником здійснено з 14.06.2018 по 30.06.2018 на виконання рішення суду у справі 0640/3494/18 в сумі 59541,20 грн, тобто за 17 календарних днів, боржник змінусовує 26455 грн 97 коп виплаченого раніше довічного грошового утримання за весь червень місяць (тобто за 30 календарних днів), а не за 17 календарних днів в сумі 14991 грн 72 коп, як належало б зробити (26455,97 грн : 30 = 881, 87 грн; 881,87 грн x 17 = 14991,72 грн). Таким чином недонарахування за червень місяць по справі № 0640/3494/18 складає 11464,25 грн (26455,97 грн -14991,72 грн). З огляду на викладене, суд відмічає, що по справі №240/5563/18 боржник зобов`язаний здійснити додатково перерахунок і донарахувати за червень місяць 2018 року заборгованість по щомісячному довічному грошовому утриманню судді у відставці на суму 1454 грн 11 коп.

- в липні 2018 року підлягало виплаті - 27910,08 грн, однак виплачено 25344 грн, а тому заборгованість за липень 2018 року становила 2566,08 грн.

Отже, слід відмітити, що боржник повинен був перерахувати щомісячне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_2 , на виконання судового рішення від 01.04.2019 у справі №240/5563/18 за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 включно, однак суб`єкт владних повноважень безпідставно не включив у здійснений перерахунок повний червень 2018 року (перерахунок здійснено лише частково з червень 2018 року) та липень 2018 року (не включений взагалі у здійснений перерахунок).

Щодо відрахувань у січні-лютому 2018 року податку на доходи фізичних осіб та військового збору суд не підтримує доводи заявника так як рішення Конституційного Суду №1-р/2018 від 27.02.2018 не діє на правовідносини до дати прийняття цього рішення.

Беручи до уваги вищевикладене, дії відповідача є в частині невиплати стягувачу суми за частину червня та липень 2018 року є неправомірними і такими, що не відповідають судовому рішенню від 01.04.2019, на виконання якого відповідачем вчинено оскаржені позивачем дії.

Вказане призвело до неналежного виконання відповідачем рішення та, як наслідок, порушення відповідачем приписів статей Конституції України, КАС України та інших нормативно-правових актів в частині обов`язковості виконання судового рішення, що відповідно до ч.2 ст.370 КАС України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 виконано не у повному обсязі та вважає за доцільне задовольнити заяву ОСОБА_1 частково та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, які вчинені на виконання рішення суду від 01.04.2019 у справі № 240/5563/18.

Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання.

Отже, вказана норма передбачає таку процесуальну форму контролю адміністративного суду за виконанням судового рішення в адміністративній справі, як судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення, шляхом подання у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення. Це може бути зроблено у судовому рішення або в ухвалі.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

З огляду на викладене, суд вправі вживати заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подання звіту та накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду.

Зважаючи на те, що при здійсненні перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_2 суб`єктом владних повноважень невірно застосовано висновки викладені у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 у справі №240/5563/18, зокрема щодо періоду, який підлягав перерахунку, суд вважає за необхідне задовольнити заяву стягувача частково та встановити строк для подачі звіту про виконання рішення суду.

Щодо накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч.2 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу можливе за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.

З огляду на те, що Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області лише даною ухвалою встановлено строк для подання звіту про виконання рішення суду у справі №240/5563/18, то суд дійшов висновку про відсутність на даний час підстав для накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 9, 249, 370, 372, 383 КАС України, суд

ухвалив:

Заяви ОСОБА_1 подані у порядку ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та виплати залишку заборгованості за червень - липень 2018 року по щомісячному довічному грошовому утриманню судді у відставці ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 у справі №240/5563/18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 у справі № 240/5563/18, протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафу за невиконання рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст ухвали складено: 09.03.2021.