Справа № 340/2311/20
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/2311/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса:

АДРЕСА_1 )

до відповідачів:
1) Кіровоградської обласної державної адміністрації (; адреса: площа Героїв Майдану, 1, м. Кропивницький, Кіровоградська область,25006),

2) Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ невідомий; адреса: площа Героїв Майдану, 1, м. Кропивницький, Кіровоградська область,25006)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з до Кіровоградської обласної державної адміністрації (далі відповідач 1) та комісії з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації (далі відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідачів щодо відмови ОСОБА_1 у видачі посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988-1989 р. (категорія 1) серії А синього кольору;

- зобов`язати Кіровоградську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988-1989 роках (категорія 1) серії А синього кольору.

В обґрунтування позовних вимог позивач наголошує, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії з 18 березня 2004 року та перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, а також інвалідом ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується безтерміновим посвідченням серії НОМЕР_2 від 22 вересня 1999 року. Посилаючись на законодавчі приписи Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551, вважає, що йому повинно бути видане посвідчення «учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__» (категорія 1) серія А синього кольору. Однак, протокольним рішенням комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації від 20 листопада 2019 року №16 відмовлено позивачу у видачі посвідчення нового зразка.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року відкрите провадження у відповідній адміністративній справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Принагідно позивач просив розглядати справу у судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін) та допитати його як свідка у судовому засіданні.

З огляду на предмет доказування у справі та подані сторонами письмові докази, суд вважає, що належним засобом доказування у даній справі є заяви сторін по суті справи та подані ними письмові докази, а тому не вбачає підстав для допиту позивача у якості свідка.

Згідно із частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Дослідивши клопотання позивача, враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі, яка є справою незначної складності, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи та допиту свідків, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання позивача про розгляд цієї справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відсутні.

Відповідач 1 проти позовних вимог заперечив. У поданому відзиві на позовну заяву наголосив, надані позивачем документи не підтверджують період роботи (служби) ОСОБА_1 у зоні відчуження не менше 30 календарних днів у 1988-1990 роках, як того вимагає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII . Так, на думку відповідача, у поданих ОСОБА_1 документах з 85 днів перебування на ліквідації Чорнобильської катастрофи в с.Оране відстежуються лише 10 днів виїздів у зону відчуження, яких не достатньо для підтвердження статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС будь-якої категорії. Зокрема, відповідач 1 посилається на те, що у довідці Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату від 20 травня 1997 року № 4/309 населений пункт зони відчуження не зазначений; не вказані дні виїзду позивача у зону відчуження; з табелю нарахування заробітної плати за січень, лютий, березень 1989 року не прослідковується кратність оплати праці, наявна виплата за 101 день у сумі 618,30 крб. За таких умов відповідач вважає, що підстави для видачі ОСОБА_1 посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988-1989 р. відсутні.

Представник відповідача 2 відзиву на позов не подав.

Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, додані до них документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , національний паспорт серії НОМЕР_3 , 22 вересня 1999 року отримав безтермінове посвідчення серії НОМЕР_2 ветерана війни-інваліда війни як військовослужбовець, який став особою з інвалідністю внаслідок захворювання, одержаного під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до довідки Олександрійського військового комісаріату від 22 листопада 1998 року №4/267 ОСОБА_1 у період з 23 грудня 1988 року по 17 березня 1989 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження та отримав дозу опромінення 2,5 рентген (а.с.12).

Відповідно до виписки з амбулаторної карти №94 Олександрійської ЦРБ ОСОБА_1 в післяаварійний період перебуває на обліку як ліквідатор аварії наслідків на ЧАЕС з 03 жовтня 1989 року (а.с.23).

Згідно експертного висновку Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС і їх професійного характеру від 29 липня 1993 року № 1639 захворювання ОСОБА_1 пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 29).

15 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до начальника управління соціального захисту населення Олександрійської РДА із заявою, в якій просив порушити клопотання перед обласною комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо видачі йому посвідчення нового зразка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 (а.с.85).

Проте, 20 листопада 2019 року на засіданні обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації вирішено відмовити у видачі посвідчення нового зразка учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ОСОБА_1 , з огляду на непідтвердження ним факту виконання робіт в зоні відчуження протягом 30 календарних днів у 1988 1989 роках. Посвідчення підлягає вилученню з повідомленням органів Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що відображено у відповідному протокольному рішенні №16 (а.с.38).

Не погодившись із таким рішенням Комісії та вважаючи порушеним свої права, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Відповідно до положень частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ, для встановлення пільг і компенсацій визначаються 4-ри категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зокрема, до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Згідно зі статтею 10 Закону № 796 учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Стаття 65 Закону 796-ХІІ визначає порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, частиною першої якої передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам.

Згідно з частинами третьою та четвертою цієї статті посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова від 11 липня 2018 року № 551, якою затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок № 551). Вказаним Порядком затверджені нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

Даний порядок регламентує процедуру видачі (заміни) посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551 Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації зобов`язано зокрема, провести до 1 січня 2021 року заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

Пунктом 11 Порядку № 551 визначено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

- особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Виходячи з системного аналізу приписів Порядку № 551, можна дійти висновку, що при заміні посвідчення для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які отримали інвалідність, що має причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, підставою для отримання посвідчення нового зразка є довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою. Тобто отримання особою інвалідності, що пов`язана з дією іонізуючого випромінювання внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, є тим юридичним фактом, з яким закон пов`язує набуття особою права на заміну посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" без встановлення обов`язку такій особі доводити іншим чином її належність до вказаної категорії осіб, в тому числі шляхом надання відповідних довідок із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження тощо.

Наведений вище висновок щодо застосування релевантних норм права узгоджується з приписами частини першої статті 12 Закону 796-ХІІ, відповідно до якого причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Так, згідно експертного висновку Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС і їх професійного характеру від 29 липня 1993 року № 1639 захворювання ОСОБА_1 пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно витягу з Акту огляду МСЕК №37/1 від 31 січня 2001 року ОСОБА_1 встановлено 60% втрати працездатності та зроблено висновок про пов`язаність його захворювання з ліквідацією наслідків ваврії на ЧАЕС у 1988-1989 роках.

Наявними у матеріалах справи довідками МСЕ №074029 від 03 березня 1999 року (дата огляду 22 січня 1997 року) та МСЕ №007846 від 31 січня 2001 року підтверджено встановлення позивачеві третьої групи інвалідності внаслідок завхорювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, позивач набув інвалідність за захворюванням, причинно пов`язаним з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому не має обов`язку доводити повторно перед органами державної влади свою приналежність до категорії осіб, що є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема, щодо кількості днів, протягом яких він перебував у зоні відчуження, позаяк ці питання вже досліджувалися під час встановлення йому інвалідності та попередньої видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Також суд звертає увагу на те, що Закон №796-ХІІ не містить визначення підстав і процедури позбавлення особи статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи, адже, якщо частина третя статті 65 цього Закону визначає, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, то визнання безпідставною видачі посвідчення і вимога його повернути фактично означає позбавлення такої особи відповідного статусу.

Крім того, Законом № 796-ХІІ Кабінету Міністрів України було надано повноваження визначати порядок видачі посвідчень, а не фактичного позбавлення статусу постраждалого (потерпілого) від Чорнобильської катастрофи.

За таких умов суд дійшов висновку, що рішення відповідача-2 від 20 листопада 2019 року, прийняте на засіданні обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації про відмовити у видачі посвідчення нового зразка учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ОСОБА_1 (охарактеризвоане позивачем у позовній заяві як дії) не відповідає "принципу належного урядування", сформованого в рішеннях Європейського суду з прав людини, адже без будь-якого належного мотивування позбавляє статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особу, яка мала відповідний статус упродовж 20 років та вимагає від позивача вчинення додаткових дій щодо доведення належності до категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС зі спливом більше ніж 30 років після цієї катастрофи.

За змістом частини другої статті 2 Кодексу адміністративного , у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно - з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд вважає, що спірне рішення відповідача 2, оформлене протоколом, не відповідає вищевказаним критеріям, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо способу захисту порушеного права позивача суд дійшов таких висновків.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Верховний Суд у постановах від 16 травня 2019 року (справа №826/17220/17) та від 11 лютого 2020 року (справа №0940/2394/18) наголосив, що за приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Тобто адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Суд зазначає, що за встановлених обставин, коли особа, яка звернулась за отриманням посвідчення нового зразка, є інвалідом, а також має докази на підтвердження причинного зв`язку між інвалідністю та виконання відповідних обов`язків та вже мала статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується належними доказами, які були предметом дослідження відповідача-2, законні підстави для припинення такого статусу відсутні. Отже у відповідачів немає правових підстав діяти на власний розсуд, оскільки наявний єдиний варіант правомірної поведінки - замінити посвідчення старого зразка на нове посвідчення та видати його позивачеві.

Водночас, суд звертає особливу увагу, що відповідно пункту 7 Постанови №551 обласні державні адміністрації зобов`язані провести заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень, зокрема, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), про що також вказано у статті 65 Закону №796.

Отже, належним способом захисту, враховуючи фактичну процедуру, є зобов`язання відповідача-1 видати (замінити) ОСОБА_1 посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988-1989 роках (категорія 1) серії А синього кольору.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, обравши вказаний вище спосіб захисту.

Судові витрати, які підлягали б розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Кіровоградської обласної державної адміністрації (; адреса: площа Героїв Майдану, 1, м. Кропивницький, Кіровоградська область,25006), Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ невідомий; адреса: площа Героїв Майдану, 1, м. Кропивницький, Кіровоградська область,25006) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом від 20 листопада 2019 року, щодо відмови ОСОБА_1 у видачі посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988-1989 р. (категорія 1) серії А синього кольору;

Зобов`язати Кіровоградську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988-1989 роках (категорія 1) серії А синього кольору.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд (а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції).

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду О.В. Кравчук