Справа № 200/915/21-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 р. Справа№200/915/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання незаконними дій та скасування постанов, -

за участю:

секретаря судового засідання - Столяренко Я.С.

від позивача - Гайтан К.О. (згідно ордеру)

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Волноваського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання незаконними дій щодо відкриття виконавчих проваджень № 63702549, № 63702673, скасування постанов від 23.11.2020 про відкриття виконавчих проваджень № 63702549, № 63702673.

У наданих позивачем заявах по суті справи позивач обґрунтовує протиправність постанов про відкриття виконавчих проваджень № 63702549 та № 63702673 протиправністю виконавчих документів, з виконання яких їх відкрито: постанови від 17.10.2014 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 8868,10 грн та постанови від 08.09.2020 про стягнення додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 300 грн. Позивач зауважив на тому, що передумовою прийняття держвиконавцем постанови про стягнення виконавчого збору чи постанови про стягнення додаткових витрат виконавчого провадження є вжиття ним заходів примусового виконання рішення, виконавчий збір, на думку позивача, є своєрідною винагородою держвиконавцю за вчинені ним дії, внаслідок вчинення яких виконавчий документ був виконаний. Позивач наполягав на тому, що держвиконавцем будь-яких заходів, спрямованих на виконання судового наказу № 2-в-448 не вживалося, виконавчий документ виконано позивачем добровільно, що свідчить про протиправність прийнятих постанов від 17.10.2014 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 8868,10 грн та постанови від 08.09.2020 про стягнення додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 300 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, наполягала на його задоволенні.

Відповідачем надано суду відзив на позов із викладеними в ньому запереченнями з заявленими позивачем вимогами.

У відзиві вказано, що оскільки витрати на проведення виконавчих дій та виконавчий збір та додаткові витрати виконавчого провадження № 44825136 не стягнуті, а провадження закінчено, постанови про їх стягнення правомірно виділені у окремі провадження. Також відповідач зауважив на пропуску позивачем строку звернення до суду.

Представник відповідача до суду не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 01.02.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.02.2021, яке відкладено на 17.02.2021. Ухвалою від 17.02.2021 позов залишено без руху через пропуск позивачем строку звернення до суду. Ухвалою від 19.02.2021 позивачу поновлено строк звернення до суду, продовжено розгляд справи, призначено судове засідання на 04.03.2021.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

17.10.2014 відділом Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції прийнято постанову про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 8868,10 грн у виконавчому провадженні (ВП) № 44825136, відкритому з виконання судового наказу № 2-в-448 від 07.12.2009 про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь Універсал банку.

08.09.2020 відповідачем, Волноваським районним відділом Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), визначено додаткові витрати виконавчого провадження у ВП № 44825136 у розмірі 300 грн та прийнято постанову про їх стягнення.

Постановою від 20.11.2020 відповідачем на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" закінчено виконавче провадження № 44825136 після надходження до відділу належним чином завіреної копії договору про відступлення права вимоги № UB-OP/17-018. У постанові зазначено, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не стягнуті, виділені в окремі провадження.

23.11.2020 Волноваським районним відділом Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийнято постанову про відкриття ВП № 63702673 з примусового виконання постанови у ВП № 44825136 від 08.09.2020 про стягнення з позивача витрат виконавчого провадження у сумі 300 грн та постанову про відкриття ВП № 63702549 з примусового виконання постанови у ВП № 44825136 від 17.10.2014 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 8868,10 грн.

З матеріалів справи вбачається, що спірні постанови 25.11.2020 направлені позивачу поштою (поштове відправлення 280) за адресою його реєстрації, визначеною у виконавчих документах (Донецька обл., місто Волноваха, вулиця 40 років Жовтня, будинок 271), однак повернулися за зворотною адресою відповідачу з приміткою пошти від 28.11.2020 про відсутність адресата за вказаною адресою.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН ТА ВИСНОВКИ

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, даний спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Спірною обставиною даної справи є правомірність прийняття відповідачем постанов: від 23.11.2020 про відкриття виконавчого проваджень № 63702549 з виконання постанови у ВП № 44825136 від 17.10.2014 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 8868,10 грн; від 23.11.2020 про відкриття виконавчого проваджень № 63702673 з примусового виконання постанови у ВП № 44825136 від 08.09.2020 про стягнення з позивача витрат виконавчого провадження у сумі 300 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

За приписами п. 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція), у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Згідно з п. 2 розділу VI Інструкції якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з п. 6 ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Закон № 1404-VIII набрав чинності 05.10.2016.

Згідно з п. 2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, зокрема, визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 24, ст. 207 із наступними змінами), крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно з п. 6 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

У той же час, пунктом 7 цього Розділу визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова від 17.10.2014 у ВП № 44825136 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 8868,10 грн, з виконання якої постановою від 23.11.2020 відкрито ВП № 63702549, прийнята у період дії Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV та на підставі його положень.

Суд не приймає посилання позивача про значний проміжок часу між прийняттям постанови від 17.10.2014 про стягнення з позивача виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження з її виконання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

Разом із цим, згідно зі п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документу до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Постанова про стягнення виконавчого збору перебувала на виконанні в межах виконавчого провадження № 44825136, в якому її було прийнято, після завершення цього виконавчого провадження цю постанову про стягнення виконавчого збору виділено в окреме провадження № 63702549 для подальшого виконання. Таким чином, строку пред`явлення даного виконавчого документа до виконання не був пропущений (постанова про стягнення виконавчого збору). Аналогічний висновок викладено в постанові Верховний Суд від 26.08.2020 у справі № 360/4369/19.

Втім, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору винесена 17.10.2014, до набрання чинності Законом № 1404-VIII, виконавче провадження № 63702549 з її виконання (незалежно від її обґрунтованості та правомірності) відкрито із порушенням п. 6 ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII, за змістом якого виконавчий збір не стягується згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 11.01.2019 у справі № 805/2207/17-а.

Зважаючи на викладене, постанова про відкриття ВП № 63702549 від 23.11.2020 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 17.10.2014 є протиправною та підлягає скасуванню, а відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки вплив на права позивача має безпосередньо постанова відповідача про відкриття ВП № 63702549, а не дії по її прийняттю, вимоги позивача про визнання незаконними дій з прийняття постанови від 23.11.2020 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору не підлягають задоволенню.

Стосовно питання правомірності постанови від 23.11.2020 про відкриття виконавчого проваджень № 63702673 з примусового виконання постанови у ВП № 44825136 від 08.09.2020 про стягнення з позивача витрат виконавчого провадження у сумі 300 грн суд зазначає, що сама постанова у ВП № 44825136 від 08.09.2020 про стягнення додаткових витрат виконавчого провадження не є предметом оскарження в межах цієї справи, вказана постанова позивачем не оскаржувалася, у зв`язку з чим твердження позивача про неправомірність постанови про відкриття виконавчого провадження, вмотивовані неправомірністю виконавчого документу є необґрунтованими та не приймаються судом.

Виконавче провадження № 44825136 закінчено відповідачем з підстав, визначених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII. У постанові про закінчення ВП № 44825136 зазначено, що витрати виконавчого провадження не стягнуті та виділені в окреме провадження.

З урахуванням наведеного та на підставі п. 2 розділу VI Інструкції постанова у ВП № 44825136 від 08.09.2020 про стягнення таких витрат мала бути зареєстрована в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягала виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією, а державний виконавець з був обов`язаний відкрити виконавче провадження за цією постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону № 1404-VIII порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Таким чином, відповідачем 23.11.2020 правомірно відкрито ВП № 63702673 з примусового виконання постанови у ВП № 44825136 від 08.09.2020. Відтак, позовні вимоги про визнання незаконними дій щодо відкриття виконавчого провадження № 63702673 та скасування постанови від 23.11.2020 про його відкриття задоволенню не підлягають.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, сплачений позивачем судовий збір у сумі 1816 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам - у сумі 908 грн.

З огляду на зазначене, на підставі Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання незаконними дій та скасування постанов, -

задовольнити частково.

Скасувати постанову Волноваського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 23.11.2020 про відкриття виконавчого провадження № 63702549 з примусового виконання постанови № 44825136 від 17.10.2014 про стягнення виконавчого збору у сумі 8868,10 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Волноваського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач): ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Волноваський районний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (відповідач) - , адреса: 85700, Донецька обл., місто Волноваха, вулиця Центральна, 43.

Суддя А.С. Михайлик