Справа № 540/4338/20
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4338/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

30.12.2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач), у якому позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, що складає 43899 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років. У 2018 році пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 р., проте її виплата здійснювалась не у повному розмірі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за 2018 рік в сумі 29259 грн., за 2019 рік - 14640 грн., всього 43899 грн. З посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 р. у справі № 160/3586/19 вважає, що відповідач не мав права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії, а відтак з 01.01.2018 р. до 01.01.2020 р. перерахована пенсія мала бути виплачена у 100 % розмірі.

Ухвалою суду від 04.01.2021 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

20.01.2021 року відповідач надав до суду відзив на позов, з якого вбачається, що проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується з огляду на наступне. Зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки, виданої уповноваженим органом - ГУ ДФС у Херсонській області від 23.03.2018 р. № 134/21-22-05-35. Зазначає, що перерахунок пенсії проведено до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі № 286/3858/18, а тому пенсійним органом правомірно застосовано поетапність виплати пенсії. Крім того, виплата суми підвищення пенсії у 2019 році в розмірі 75 % здійснювалась на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 р. № 804, а у 2020 р. в розмірі 100 % - постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 р. № 1088. Вважає, що пенсія ОСОБА_1 перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі наданих уповноваженим органом документів, тому підстави для задоволення позову відсутні.

25.01.2021 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої наполягає на задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За змістом протоколу від 16.04.2018 р. по пенсійній справі № N/A2249 - ДПА ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. перераховано пенсію за вислугу років з урахуванням сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років - 45 %. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 підвищення складає 4876,49 грн., з них виплачується: з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. щомісячно 50 % від підвищення: 2438,25 грн.; з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісячно 75 % від підвищення: 3657,37 грн.; з 01.01.2020 р. щомісячно 100 % від підвищення: 4876,49 грн.

На звернення позивача щодо перерахунку та виплати пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум), починаючи з 01.01.2018 р. з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, відповідач листом від 18.12.2020 р. № 5053-4852/Т-03/8-2100/20 повідомив ОСОБА_1 , що виплата перерахованої пенсії у 2018 році проводилась з урахуванням 50 % суми підвищення, визначеного між встановленим станом на 01.03.2018 р. розміром пенсії та розміром пенсії, який виплачувався до цієї дати. 05.03.2019 р. набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018 р. по справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними, зокрема, п.п.1, 2 постанови № 103. Нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, які передбачають проведення перерахунку пенсій, призначених за Законом № 2262, після дати набрання судовим рішенням законної сили не приймалось. З 01.01.2020 р. відповідно до постанови № 1088 виплата пенсії проводиться з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р. Пенсія перерахована та виплачується відповідно до норм чинного законодавства.

Вважаючи виплату підвищення пенсії не у повному розмірі протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992. № 2262-XII (далі - Закону № 2262).

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист (абз.3 преамбули до Закону № 2262).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу після звільнення з посади старшого слідчого в особливо важливих справах відділення розслідування кримінальних справ юридичного відділу податкової міліції ДПА у Херсонській області призначена пенсія за вислугу років відповідно до положень Закону України № 2262-ХІІ, а тому до даних правовідносин також слід застосовувати положення постанови КМУ від 21.02.2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", оскільки пунктом 5 вказаної постанови визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч.4 ст.63 Закону № 2262).

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 (далі - Порядок № 45).

Згідно п.1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), якою збільшив розмір грошового забезпечення, зокрема працівників податкової міліції.

Відповідно до п.10 Постанови № 704 вона набирає чинності з 1 січня 2018 року.

Отже, з набранням чинності Постановою № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення працівників податкової міліції, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

21.02.2018 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 (чинна з 24.02.2018 р.), відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 704.

Згідно п.2 вказаної постанови виплату перерахованих відповідно до п.1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

На підставі вказаних положень законодавства позивачу проведено перерахунок пенсії, проте ОСОБА_1 не погоджується із виплатою суми підвищення пенсії після її перерахунку з 01.01.2018 р. у розмірі 50 відсотків, з 01.01.2019 р. у розмірі 75 відсотків згідно з положеннями пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Вищим органом у системі органів виконавчої влади є Кабінет Міністрів України, який забезпечує, зокрема, державний суверенітет і економічну самостійність України, здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції і законів України, актів Президента України (ч.1 ст.113, п.1 ст.116 Основного Закону України).

За змістом ч.1 ст.117 Основного Закону України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 р. № 280 затверджено Положення про Пенсійний фонд України (далі - Положення № 280), відповідно до пунктів 1, 2 якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 7 Положення № 280 передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 р. № 28-2 затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Положення № 28-2), пунктом 2 якого встановлено, що головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

З аналізу вказаних норм вбачається, що відповідач, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому ГУ ПФУ не наділене правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно-правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена, в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Так, п.п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103, які застосовані відповідачем при виплаті пенсії ОСОБА_1 , були визнані протиправними і нечинними у судовому порядку рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018 р. у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., а відтак, ураховуючи наведені вище положення процесуального закону, починаючи саме з цієї дати - 05.03.2019 р. вказаний нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню відповідачем.

Таким чином суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 05.03.2019 р. 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р., є протиправними.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 р. у зразковій справі № 160/3586/19.

Водночас, суд зазначає, що 14.08.2019 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (набрала чинності 04.09.2019 р.), відповідно до пункту 1 якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

З огляду на те, що Постанова № 804 набрала чинності 04.09.2019 р., виплата позивачу пенсії в розмірі 75 % суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. включно.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. включно пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 % суми підвищення пенсії.

Між тим, дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо виплати сум підвищення пенсії у розмірі 50 % з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р., та у розмірі 75 % у період з 01.01.2019 р. по 04.03.2019 р., з 04.09.2019 р. по 31.12.2019 р. є правомірними.

Позивачем не заявлено позовну вимогу про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати в період з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. включно 75 % підвищення пенсії. В той же час ч.2 ст.9 КАС України визначено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тому з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо виплати позивачу пенсії в розмірі 75 % суми підвищення пенсії в період з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. включно.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо виплати 75 % суми підвищення пенсії в період з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. включно, а тому за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонський області провести перерахунок пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. включно з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р.

Щодо виплати позивачу недоотриманої різниці перерахованої пенсії суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на отримання перерахованої пенсії у розмірі 100 % сум підвищення пенсії за період з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. включно, а оскільки позивач до теперішнього часу отримував пенсію не у повному розмірі з вини органу Пенсійного фонду України, то її різниця має бути виплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення у справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

Таким чином, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС України).

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 420,40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) про зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі 75 % суми підвищення пенсії в період з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. включно з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 112010201