Справа № 192/1022/20(2-а/192/80/20)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2021 року м. Дніпросправа № 192/1022/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року (суддя Стрельников О.О., повний текст рішення складено 28.12.2020) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Департаменту патрульної поліції серії ІАВ № 00104172 від 10.06.2020 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративну справу закрити.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно з постановою Департаменту патрульної поліції серії ІАВ № 00104172 від 10.06.2020 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 255,00 грн. відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ПДР України не порушував, встановлені обставини не доведені належними доказами. Зазначає, що у час та в місці, які відображені у постанові, перебував у себе вдома, автомобіль у користування третім особам не передавав. Крім того на думку позивача відповідачем порушено процедуру розгляду справи та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2020 15:09 год. на ділянці руху МОЗ Київ-Харків-Довжанський 101+400 було зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом Каскад 034-1219 рух автомобіля LEXUS GX 460, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , зі швидкістю, яка перевищує встановлені обмеження руху транспортних засобів на 52 км/год., що є порушенням п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху.

Відповідно до підпункту «б» пункту 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даній справі не є предметом спору перевищення позивачем встановленої швидкості. Позивач заперечує сам факт того, що технічним засобом зафіксовано саме його автомобіль.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість тверджень позивача. Зазначив, що позивачем своїми показаннями в якості свідка та доказами внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань доведено факт не вчинення ним правопорушення, зазначеного в постанові.

Проте суд апеляційної інстанції вважає вказані висновки суду помилковими.

Аналіз статті 251 КУпАП дає можливість дійти висновку, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, у тому числі, показання технічних приладів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що фіксація правопорушення здійснена стаціонарним технічним засобом Каскад 034-1219, щодо якого складено Експертний висновок про відповідність вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації та видано Сертифікат відповідності. Технічний прилад відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018.

З матеріалів фотофіксації порушення вбачається, що технічним засобом Каскад 034-1219 на відповідній ділянці дороги зафіксовано саме автомобіль LEXUS GX 460, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що зафіксований автомобіль має відмінності від автомобіля, який перебуває у його власності, адже перший має дефлектори вікон, які на другому не встановлені.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до таких відмінностей, адже дефлектори вікон не є заводською конструкцією транспортного засобу, не є складовою вузлової зборки автомобіля, їх встановлення та демонтаж не потребують значних зусиль та спеціальних навичок і можуть бути здійснені власником автомобіля в домашніх умовах самостійно.

Також не доводить факт того, що автомобіль, зафіксований технічним приладом, не належить позивачеві, подання ОСОБА_1 до правоохоронних органів заяви щодо вчинення невідомою особою кримінального правопорушення шляхом підробки номерів кузова автомобіля автомобіль LEXUS GX 460, державний номер НОМЕР_1 , адже, по-перше, така заява була подана позивачем 22.06.2020, тобто після прийняття оскаржуваної постанови, по-друге, внесення відомостей до ЄРДР не є доказом встановлення самого факту.

Також пояснення позивача в якості свідка не можуть вважатися належними доказами у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи, що предметом доказування в даній адміністративній справі є скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, свідчення останнього не можуть бути прийняті судом як неупереджені та такі, що мають значення для справи, адже позивач є прямо зацікавленою особою у вирішення спору на його користь.

Також невірним є висновок суду першої інстанції щодо порушення процедури розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Суд першої інстанції помилково послався на не подання відповідачем доказів, оформлених відповідно до приписів примітки статті 14-2 КУпАП, адже вказана норма регулює порядок фіксації порушення у режимі фотозйомки (відеозапису), відмінного від автоматичного.

Суд апеляційної інстанції не встановив порушення з боку відповідача вимог чинного законодавства під час складання оскаржуваної постанови, адже закон не вимагає від останнього вчинення будь-яких інших дій, крім тих, що були проведені для встановлення винної особи та обставин правопорушення.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 317, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року в адміністративній справі № 192/1022/20 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 09 березня 2021 року та оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 09.03.2021.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров