Справа № 620/700/21
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року Чернігів Справа № 620/700/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Падій В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області по невиплаті пенсії ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок, протиправними та дискримінаційними;

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області стосовно відмови у виплаті пенсії ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок, протиправними та дискримінаційними;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладене у листі №2500-0402-8/28187 від 04.08.2020 року, про незаконну відмову у виплаті пенсії на визначений, ОСОБА_1 , банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Жовтневому відділенні Запорізького Регіонального управління «ПриватБанку»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплачувати пенсійні кошти ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито у Жовтневому відділенні Запорізького Регіонального управління «ПриватБанку», МФО 313399, код - 14360570.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, що полягають у відмові у виплаті пенсії на визначений нею банківський рахунок, є протиправними та порушують її законні права та інтереси.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні); витребувано у відповідача копії усіх наявних документів, що стосуються предмету позову, засвідчені належним чином; встановлено відповідачу для подання відзиву на позов і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову або заяви про визнання позову 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими статями 79 та 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу суду відповідач отримав 11.02.2020, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи, проте відзиву та витребуваних судом матеріалів у строк, встановлений судом, не надав., а тому суд розглядає справу за наявними матеріалами справи.

Судове засідання здійснювалося в порядку, передбаченому статтею 263 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка з 1994 року виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 січня 2017 року у справі 750/10173/16-а за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити певні дії, адміністративний позов задоволений частково: зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату призначеної пенсії за вислугу років в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чинними на момент нарахування та виплати пенсії, з урахуванням матеріалів пенсійної справи починаючи з 01.06.2016; в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України задоволено частково; постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2017 року скасовано та ухвалено у справі нову постанову наступного змісту: визнати протиправним рішення Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 , у поновленні виплати раніше призначеної пенсії; зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України виплату раніше призначеної з 16.02.1993 року пенсії, починаючи з 26 квітня 2016 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З матеріалів справи випливає, що пенсія позивачці з 19.07.2017 по 19.06 2020 перераховувалась на розрахунковий рахунок в АТ «Ощадбанк» (а.с. 56-62).

13.07.2020 позивачка направила на адресу відповідача заяву про перерахування їй сум пенсії на її поточний рахунок, який відкрито у Жовтневому відділенні Запорізького регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк», яку відповідач отримав 21.07.2020 (а.с.63-64).

Листом від 04.08.2020 №2500-0402-8/28187 позивачку повідомлено про неможливість взяття до уваги заяву позивачки з підстав пункту 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року № 662) заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

Позивачка не погоджуючись з відмовою відповідача у виплаті пенсії на визначений нею банківський рахунок, звернулася до адміністративного суду з позовною заявою.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок нарахування та виплати пенсії регламентовано Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058-IV).

В силу статті 1 Закону №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

За визначенням наведеним в статті 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058-ІV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

За змістом частини 1 статті 44 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень статті 51 Закону №1058-ІV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пункт 2 частини першої статті 49 і друге речення статті 51 Закону № 1058-IV щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов`язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України, були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до статті 152 частини 2 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З аналізу зазначених норм права судом встановлено, що з 07.10.2009 порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону №1058-ІV, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 цього Закону.

У відповідності до частин 1, 2 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За таких обставин, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Тобто пенсіонер України, проживаючи в іншій державі, як громадянин України має такі ж самі конституційні права, як і громадяни України, які проживають на території України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання громадянина України.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивачка як громадянка України незалежно від країни свого проживання вправі користуватися конституційними правами, в тому числі й правом на пенсійне забезпечення.

Крім того неприпустимість обмеження прав позивача щодо отримання пенсії за ознакою місця проживання вже були предметом розгляду по справі №750/10173/16-а.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках визначений Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року №662) (надалі - Порядок №1596, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку №1596 встановлено, що уповноваженими банками є банки, визначені відповідно до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1231.

У відповідності до пункту 4 Порядку №1596 виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).

Пунктами 6, 8 та 9 Порядку №1596 одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка. Поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті. Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

Пунктом 10 Порядку №1596 передбачено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку.

Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

Згідно пункту 11 Порядку №1596 одержувачі, крім внутрішньо переміщених осіб, можуть у будь-який час змінити уповноважений банк, подавши заяву до відповідного уповноваженого банку згідно з пунктом 10 цього Порядку.

Органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають, зокрема, списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках (пункт 12 Порядку №1596).

Згідно пункту 13 Порядку №1596 списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

На підставі складених документів органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів (пункт 14 Порядку №1596).

Відповідач відмовляючи у здійснені виплати пенсії позивачці на визначений нею банківський рахунок, зазначив, що позивачем не була дотримана вимога особистого звернення до відповідача про зміну банківських реквізитів для перерахунку пенсійних виплат, тобто позивачка повинна була особисто з`явитись до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує її особу та підтверджує її вік.

Проте суд не погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на наступне.

Суд зауважує, що відповідач не заперечує того факту, що підпис у заяві про виплату пенсії належить позивачці, особа якої була посвідчена українським паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Під особистим зверненням пенсіонера, про що йде мова у пункті 10 Порядку №1596, слід розуміти особисте підписання пенсіонером заяви про виплату пенсії, а не фізичне переміщення цієї особистої заяви пенсіонера до приймальні відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Крім того рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пункт 2 частини першої статті 49 і друге речення статті 51 Закону № 1058-IV щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов`язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України, були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).Доводи відповідача про те, що особисто підписана заява пенсіонера може бути передана в пенсійний фонд тільки ним особисто, звужує конституційне право пенсіонера, який проживає за кордоном, на отримання пенсії.

Натомість норми Порядку №1596 звужують право позивача на пенсію у порівнянні з нормами, викладеними у спеціальному Законі Закону №1058-ІV, що має вищу юридичну силу.

В матеріалах справи міститься копія паспорта позивачки - дата видачі 27.08.2001, дійсний до 27.08.2011 та згідно запису на паспорті його дію продовжено до 27.08.2021 ( а.с. 24).

Отже позивачка є громадянкою України, пенсіонеркою, яка виїхала з України на постійне місце проживання до Ізраїлю та не має фактичного місця проживання в Україні.

Як випливає з матеріалів справи пенсія позивачці з 19.07.2017 по 19.06.2020 перераховувалась на розрахунковий рахунок в АТ «Ощадбанк» (а.с. 56-62).

Проте позивачка вирішила у відповідності до пункту 11 Порядку №1596 змінити уповноважений банк та відкрила поточний рахунок в установі банку ПАТ КБ «ПриватБанк» в м. Запоріжжі на виплату їй пенсії та 13.07.2020 направила на адресу відповідача заяву про зміну банківських реквізитів для перерахунку пенсійних виплат з АТ «Ощадбанк» на її поточний рахунок, відкритий у Жовтневому відділенні Запорізького регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк», яку відповідач отримав 21.07.2020 (а.с.63-64).

На сайті Пенсійного фонду України за посиланням: www.pfu.gov.ua/1906048-upovnovazheni-banky наведено перелік уповноважених банків, через які може здійснюватися виплата пенсій, серед переліку уповноважених банків є також ПАТ КБ «ПриватБанк».

Отже ПАТ КБ «ПриватБанк» є уповноваженим банком, якому надано право виплати пенсії пенсіонерам, через відкритий в ньому поточний рахунок.

Суд зауважує, що відповідачем не зазначено жодних інших підстав для відмови у виплати пенсії позивачці, крім підтвердження місця проживання (реєстрації) в Україні та особистого надання заяви про здійснення перерахунку пенсії на банківський рахунок.

За таких обставин суд дійшов висновку, що пункт 4 Порядку №1596 до цих правовідносин не застосовується, оскільки його положення стосуються осіб, котрі мають фактичне місце проживання в Україні. Відсутність у позивачки фактичного місця проживання в Україні не може бути підставою для фактичної відмови виплачувати їй нараховану пенсію на відкритий нею рахунок в уповноваженому банку.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з загальними засадами права дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

У свою чергу, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Отже відмова відповідача у виплаті пенсії позивачці на відкритий нею рахунок в уповноваженому банку суд розцінює як вчинення відповідачем протиправної дії, а тому позовна вимога про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у виплаті пенсії ОСОБА_1 , на визначений нею банківський рахунок, протиправними та дискримінаційними підлягає задоволенню за обґрунтованістю.

Позовна вимога про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області по невиплаті пенсії ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок, протиправними та дискримінаційними не підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач допустив в даних правовідносинах саме протиправну дію, що виключає вчинення відповідачем протиправної бездіяльності.

Позовна вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладене у листі №2500-0402-8/28187 від 04.08.2020, про незаконну відмову у виплаті пенсії на визначений, ОСОБА_1 , банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Жовтневому відділенні Запорізького Регіонального управління «ПриватБанку» також не підлягає задоволенню, оскільки вищевказаний лист не є рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яке в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржене в судовому порядку.

Позовна вимога про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплачувати пенсійні кошти ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито у Жовтневому відділенні Запорізького Регіонального управління АТ КБ «ПриватБанку», МФО 313399, код 14360570 підлягає задоволенню, як похідна вимога від першої позовної вимоги, яка судом задоволена.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, то суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у виплаті пенсії ОСОБА_1 , на визначений нею банківський рахунок, протиправними та дискримінаційними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплачувати пенсійні кошти ОСОБА_1 , на визначений нею банківський рахунок, № НОМЕР_1 , який відкрито у Жовтневому відділенні Запорізького Регіонального управління АТ КБ «ПриватБанку», МФО 313399, код 14360570.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А,м.Чернігів,14005, ).

Суддя В.В. Падій