Справа № 1940/1352/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1940/1352/18

22 лютого 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представника позивача адвоката Олексів Н.М.

представника відповідача Федорів Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" до Головного управління ДПС у Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Офіс великих платників податків ДПС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося приватне акціонерне товариство "Галіція Дистилері" з позовною заявою до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення форми "Ш" № від 18.04.2018, яким позивача на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України зобов`язано сплатити штраф у розмірі у сумі 1184777,21 грн, що становить 20% суми акцизного податку у розмірі 5923886,05 грн, погашеного із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати грошового зобов`язання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про помилковість висновку контролюючого органу, зробленого за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих ПАТ "Галіція Дистилері" у податкові звітності з акцизного податку за період з 30.05.2016 по 30.03.2018, про порушення встановлених термінів сплати узгодженого (визначеного) грошового зобов`язання з акцизного податку, оскільки залишено поза увагою списання безнадійного податкового боргу згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі №826/1484/16, що безпосередньо впливає на визначення дати погашення акцизного податку за період, який був охоплений перевіркою. Відповідач зараховує сплачені позивачем кошти на погашення пені та штрафних санкцій, а не податкового зобов`язання, що, в свою чергу, зумовлює неправильне визначення дати погашення (сплати) зобов`язання з акцизного податку, а також кількість днів затримки сплати цих зобов`язань, зазначеними в акті перевірки.

За таких обставин вважає, спірне податкове повідомлення-рішення № від 18.04.2018 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 23.08.2018.

23.08.2018 відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідно до облікових даних платника податків ПАТ "Галіція Дистилері" перебуває на обліку в Бучацькій ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області з 01.01.2017, так як перейшло з іншої ДПІ, а саме Офісу великих платників ДФС з податковим боргом по платежу акцизний податок у розмірі 42091891,23 грн. Відповідно до висновку акта камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з акцизного податку від 11.04.2018 №1402/19-00-40-00/31274359 позивачем порушено граничні терміни сплати податкових зобов`язань на суму 5923886,05 грн і штраф у розмірі 1184777,21 грн на суми узгодженого та своєчасно несплаченого позивачем акцизного податку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 18.04.2018 нараховано правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23.08.2018 підготовче засідання у даній справі за клопотанням позивача відкладено на 19.09.2018.

04.09.2018 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

19.09.2018 ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі і провадження в адміністративній справі №1940/1352/18 за позовом приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.04.2018 на загальну суму 1184777,21 грн. зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №819/1785/17 за позовом приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.07.2017 за № та №.

08.04.2019 ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду поновлено провадження в даній адміністративній справі №1940/1352/18 і призначено до судового розгляду на 07.05.2019.

07.05.2019 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, відкладено розгляд справи на 05.06.2019.

05.06.2019 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання продовжено процесуальні строки, підготовче засідання відкладено до 05.07.2019.

05.07.2019 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 08.08.2019.

08.08.2019 ухвалою суду клопотання представника позивача приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження в адміністративній справі №1940/1352/18 за позовною заявою приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" до Головного управління ДФС у Тернопільській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.04.2018 на загальну суму 1184777,21 грн, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №819/857/18.

15.11.2019 ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду поновлено провадження в даній адміністративній справі №1940/1352/18 і призначено справу до судового розгляду на 16.12.2019.

16.12.2019 судове засідання не проводилось, про що складено довідку секретарем судового засідання.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 в адміністративній справі №1940/1352/18 призначено судове засідання на 21.01.2020.

21.01.2020 ухвалою суду відкладено розгляд справи на 07.02.2020.

07.02.2020 в судовому засіданні допущено заміну первинного відповідача Головне управління ДФС у Тернопільській області на правонаступника Головне управління ДПС у Тернопільській області. Розгляд справи відкладено до 24.02.2020 у зв`язку з неявкою представника третьої особи.

24.02.2020 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання допущено заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на правонаступника Офіс великих платників податків Державної податкової служби.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 клопотання про зупинення провадження у справі задоволено.

Провадження в адміністративній справі за позовом приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Офіс великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №819/857/17 за позовом приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Офіс великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.01.2018.

Ухвалою суду від 20.01.2021 поновлено провадження в адміністративній справі №1940/1352/18 за позовною заявою приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Офіс великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення. Призначено справу до судового розгляду на 09.02.2021.

09.02.2021 розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 22.02.2021 за клопотанням представника позивача.

В судовому засіданні 22.02.2021 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника відповідача про заміну відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Тернопільській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби.

Представник позивача в судовому засіданні 22.02.2021 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову з мотивів, наведених у відзиві та просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Офіс великих платників податків ДПС України в судове засідання повторно не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутності.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Головним управлінням ДФС у Тернопільській області було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з акцизного податку ПАТ "Галіція Дистилері", за результатами якої складено акт від 11.04.2018 №1402/19-00-40-00/31274359.

Згідно висновку вказаного акта дані камеральної перевірки свідчать про порушення встановлених термінів сплати узгодженого (визначеного) грошового зобов`язання з акцизного податку за період з 30.05.2016 по 30.03.2018, а саме згідно декларації № від 17.06.2016 затримка сплати 608 днів на суму 472384,15 грн та 579 днів затримка сплати на суму 1295267,85 грн, декларації № від 19.05.2016 затримка сплати 610 днів 793167,20 грн, декларації № від 18.08.2016 затримка сплати 577 днів на суму 1295540,15 грн та на суму 55124,85 грн затримка сплати 547 днів, декларації № від 16.09.2016 затримка сплати 546 днів на суму 734459,85 грн, декларації № від 19.07.2016 затримка сплати 578 днів на суму 1277942,00 грн.

Відповідно до акта №1402/19-00-40-00/31274359 від 11.04.2018 та на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України 18.04.2018 Головним управління ДФС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким затримку на 610, 608, 579, 578, 577, 547, 546 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 5923886,05 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 1184777,21 грн.

27.04.2018 ПАТ "Галіція Дистилері" подало скаргу за №208 на податкове повідомлення-рішення № від 18.04.2018, яка рішенням Державної фіскальної служби України від 27.06.2018 №21917/6/99-99-11-03-01-25 залишена без задоволення

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням № від 18.04.2018, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі також - ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Положеннями статей 36, 37, 38 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого вказаним Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених вказаним Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошовим зобов`язанням, у свою чергу, є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового та іншого законодавства.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 75.1.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Статтею 76 ПК України передбачено порядок проведення камеральної перевірки.

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Пунктами 76.2-76.3 статті 76 ПК України встановлено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. (пункт 87.9 статті 87 ПК України).

Згідно пункту 131.2 статті 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Відповідно до акта перевірки від 11.04.2018 №1402/19-00-40-00/31274359 ПАТ "Галіція Дистилері" несвоєчасно сплачено грошові зобов`язання з акцизного податку на загальну суму 5923886,05 грн, самостійно задекларованих згідно з податковими деклараціями № від 17.06.2016 на суму 1767652,00 грн, № від 19.05.2016 на суму 793167,20 грн, № від 18.08.2016 на суму 1350665,00 грн, № від 16.09.2016 на суму 734459,85 грн, № від 19.07.2016 на суму 1277942,00 грн.

Згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі №826/1484/16 визнано протиправною відмову Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податку у списанні безнадійного податкового боргу в розмірі 3840500,27 грн, що утворився станом на 31.12.2014 та зобов`язано Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників списати безнадійний податковий борг в розмірі 3840500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014. Дана постанова суду залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 та постановою Верховного Суду від 30.10.2018.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Положеннями пунктів 101.4 та 101.5 статті 101 ПК України визначено, що органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу.

Контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже, виходячи із наведених положень ПК України, відповідно до судових рішень у справі №826/1484/16 у контролюючого органу виник обов`язок зі списання безнадійного податкового боргу позивача, що утворився станом на 31.12.2014 в розмірі 3840500,27 грн.

Однак, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №826/1484/16, зокрема, встановлено протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС у зв`язку з невиконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16.

Так, в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №826/1484/16 суд дійшов висновку, що на підставі пункту 126.1 статті 126, підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України до виконання Офісом великих платників постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2016 року по справі №826/1484/16, внаслідок зарахування коштів, сплачених Позивачем, в рахунок погашення безнадійного податкового боргу Позивача в розмірі 3840500,27 грн., який утворився станом на 31.12.2014 і який підлягав списанню згідно з судовим рішенням, і спричиненого таким зарахуванням невірного відображення у особовому рахунку Позивача сум і строків оплати Позивачем податкових зобов`язань за всі наступні після 31.12.2014 податкові періоди - штрафи за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з акцизного податку та пеня нараховувались в особовому рахунку Позивача також неправильно.

Тому суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про правильність встановленого порушення термінів сплати акцизного податку за період з 30.05.2016 по 30.03.2018, який зазначений в акті від 11.04.2018 №1402/19-00-40-00/31274359.

Вказані обставини щодо порушення контролюючим органом черговості розподілу коштів, сплачених позивачем в рахунок погашення акцизного податку за 2015-2017 роки встановлені судовими рішеннями у справах №819/1785/17, №819/857/18 за позовною заявою ПАТ "Галіція Дистилері" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.07.2017 № та №, № від 26.01.2018, до вирішення яких було зупинено провадження в даній справі.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання про вплив на порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з акцизного податку безнадійного податкового боргу, який виник станом на 31.12.2014 і станом на 28.05.2019, дату постановлення Окружним адміністративним судом міста Києва ухвали у справі №826/1484/16, якою зокрема, встановлено протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС у зв`язку з невиконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі №826/1484/16, не списаний. Такий зв`язок пояснюється тим, що кожного разу при сплаті позивачем поточних платежів по акцизному податку, відповідач спрямовував їх на погашення заборгованості по цих платежах за минулий період. Тому у позивача постійно існували прострочення сплати податкового зобов`язання з акцизного податку.

Отже встановлені обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать, що внаслідок допущених порушень відповідачем невірно здійснений обрахунок штрафу, застосованого до ПАТ "Галіція Дистилері" спірним податковим повідомленням-рішенням № від 18.04.2018.

При цьому, суд позбавлений можливості самостійно здійснити такий обрахунок, внаслідок неможливості виокремлення із оскаржуваного податкового повідомлення-рішення тієї суми, яка обрахована правильно, оскільки до сум заборгованості була безпідставно включена сума безнадійного боргу, неправильно визначалися періоди прострочення, невірно застосувалися розміри штрафних санкцій, що в межах судового провадження унеможливлює самостійний обрахунок судом штрафних санкцій, які підлягають стягненню з позивача.

Встановивши невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину (пункт, речення) рішення або рішення в частині нарахування певної суми штрафних (фінансових) санкцій. Разом з тим, рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому.

В контексті викладеного суд зауважує, що не в змозі підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.12.2006 у справі 21-527во06, висновок якого відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах, наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Зазначена позиція Верховного Суду України підтримана постановами Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №804/10045/13-а та від 06.03.2018 у справі №822/104/14.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1 частини третьої статті 2 КАС України визначено, що верховенство права є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

В Рішенні від 20.11.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) ЄСПЛ зазначив, що Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. (п.70).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити колишню "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. (п.71).

У справі, що розглядається, внаслідок порушення відповідачем зазначеного принципу "належного урядування", які виявилися у тривалому безпідставному невиконанні податковим органом судового рішення щодо списання безнадійного податкового боргу та подальшому нарахуванні на цю суму боргу штрафних санкцій, були істотно порушені майнові права позивача.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріалами справи доведено, що податковим органом не дотримано наведених вище вимог при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

За наслідками судового розгляду, відповідач як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 18.04.2018 є необґрунтованим, винесеним без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, з порушенням вимог частини другої статті 2 КАС України, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 17771,66 грн згідно платіжного доручення №763 від 10.07.2018.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області № від 18.04.2018.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області судовий збір у розмірі 17771 (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят одну) грн 66 (шістдесят шість) коп, сплачений відповідно до платіжного доручення №763 від 10.07.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Приватне акціонерне товариство "Галіція Дистилері" (місцезнаходження: вул. Кудрявська буд. 16, м. Київ, 04053 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

третя особа:

- Офіс великих платників податків ДПС України (місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.