Справа № 2а-9821/11/2670
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-9821/11/2670 Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Бринюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ради національної безпеки і оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ради Національної безпеки і оборони України, Секретаря Ради Національної безпеки і оборони України про визнання протиправними дій, скасування розпоряджень, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Апарату Ради національної безпеки і оборони України, Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Секретаря Ради національної безпеки і оборони України від 12.05.2011 № 51/2011 «Про реалізацію положення Указу Президента України від 05.04.2011 № 353/2011»;

- визнати незаконними дії службових осіб Апарату Ради національної безпеки і оборони України щодо попередження позивача про наступне вивільнення від 13.04.2011;

- визнати незаконними дії службових осіб Апарату Ради національної безпеки і оборони України щодо штатної розстановки працівників;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Секретаря Ради національної безпеки і оборони України від 09.06.2011 № 389/2011-к в частині звільнення позивача з роботи в Апараті Ради національної безпеки і оборони України на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників;

- поновити ОСОБА_1 на роботі;

- зобов`язати Апарат Ради національної безпеки і оборони України здійснити позивачу виплату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Розпорядження Секретаря Ради національної безпеки і оборони України від 09.06.2011 № 389/2011-к в частині звільнення ОСОБА_1 з роботи в Апараті Ради національної безпеки і оборони України на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників. Поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді, з якої його звільнено - Державного експерта у Відділі проблем національної безпеки у соціальній та гуманітарній сферах Управління соціальної безпеки Департаменту з питань економічної, соціальної та екологічної безпеки. Стягнути з Апарату Ради національної безпеки і оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дня звільнення до дня поновлення на роботі. Відповідно до вимог статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати середнього заробітку за 1 місяць допущено до негайного виконання. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2018 змінено, абзац 4 викладено в наступній редакції: «Стягнути з Апарату ради національної безпеки і оборони України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 800 428, 80 грн.». В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2018 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 у справі № 2а-9821/11/2670 в частині зміни рішення суду першої інстанції щодо стягнення з Апарату ради національної безпеки і оборони України на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 800 428, 80 грн. скасовано. В цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції - Шостого апеляційного адміністративного суду. В іншій частині постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 залишено без змін.

Приймаючи таке рішення, суд касаційної інстанції виходив із того, що суд апеляційної інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин положення пункту 10 Порядку № 100 та не здійснив обрахунок середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу з врахуванням підвищення посадового окладу позивача.

Також, вказав на висновок про застосування норм права, наведений у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 572/2429/15-ц, тлумачення частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України, пункту 10 Порядку № 100, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу і законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин. При цьому, якщо за період від часу звільнення працівника до часу поновлення його на роботі підприємство здійснювало підвищення розміру тарифних ставок і посадових окладів, при обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу заробітна плата працівника підлягає коригуванню на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки Верховний Суд скасував постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 року в частині зміни рішення суду першої інстанції щодо стягнення з Апарату ради національної безпеки і оборони України на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 800428,80 грн. та направив на новий розгляд саме в цій частині, то колегія суддів рішення суду у іншій частині не переглядає.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, відповідно до п.2 якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абз.3 п.3 Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 вищезазначеного Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відтак, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу обрахуванню підлягає сума заробітку за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Відповідно до даних довідки Апарату РНБОУ №8 від 13.02.2015 року, яка міститься в матеріалах справи, середньомісячна заробітна плата позивача, розрахована за 2 останніх місяці роботи перед звільненням, становила 8798,40 грн., а середньоденний заробіток - 451,20 грн.

За змістом пункту 10 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

У п. 38 постанови від 06 серпня 2019 року у справі № 0640/4691/18, Верховний Суд, скасовуючи судові рішення, звернув увагу судів першої та апеляційної інстанції на необхідність суворого дотримання положень пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, згідно з яким, у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. Коефіцієнт підвищення визначається шляхом ділення тарифної ставки (посадового окладу), встановленого працівнику після підвищення, на тарифну ставку (посадовий оклад), що була встановлена до підвищення.

Так, відповідно до вимог постанови КМУ від 09.03.2006 року №268 та від 06.02.2008 року №34 посадовий оклад позивача на момент його звільнення з Апарату РНБОУ становив 2716 грн.

Колегією суддів встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013 відбулося підвищення розміру посадового окладу позивача на 25%, коефіцієнт підвищення - 1, 25.

Також, додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 р. № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» було встановлено посадовий оклад 4824 гривень.

П.2 примітки додатку1 встановлено, що посадові оклади державних службовців Апарату Ради національної безпеки і оборони України, передбачені цим додатком, підвищуються на 10 відсотків. Таким чином, коефіцієнт підвищення з 01.05.2016 року становить 1,95.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. № 15 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2017 року № 71) «Питання оплати праці працівників державних органів» за відповідною посадою з 01.01.2017 року було встановлено посадовий оклад 6000 гривень. При цьому, п. 5 примітки до Схеми посадових окладів було встановлено, що посадові оклади керівних працівників, державних експертів та головних спеціалістів Апарату Ради національної безпеки і оборони України, які здійснюють фахову та юридичну експертизу проектів нормативно-правових актів, передбачені цією схемою, підвищуються на 20 відсотків.

Згідно з даними посадової інструкції Позивача, останній здійснює підготовку проектів рішень Ради національної безпеки і оборони України .

Відповідно до вимог ч. З, 4 ст. 10 Закону України «Про Раду національної безпеки і оборони України» рішення Ради національної безпеки і оборони України вводяться в дію указами Президента України і є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади, тобто є нормативно - правовим актом.

Таким чином, посадовий оклад позивача у 2017 році мав бути збільшений на 20 %, коефіцієнт підвищення з 01.01.2017 року - 2,65.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2018 року № 24 «Про впорядкування структури заробітної плати працівників державних органів, судів, органів та установ системи правосуддя у 2018 році» за відповідною посадою з 01.01.2018 року було встановлено посадовий оклад 7 700 гривень. При цьому, п. 2 примітки до Схеми посадових окладів було встановлено, що посадові оклади державних службовців Апарату Ради національної безпеки і оборони України, передбачені цією схемою, підвищуються на 25 відсотків, а посадові оклади керівних працівників, державних експертів, головних спеціалістів, які здійснюють підготовку висновків щодо проектів нормативно-правових актів та/або проводять фахову, наукову, юридичну експертизу проектів таких актів підвищуються на 45 відсотків.

Таким чином, у 2018 році посадовий оклад позивача має бути збільшеним на 45 %, коефіцієнт підвищення з 01.01.2018 року - 4, 11.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних підвищень посадових окладів працівників Апарату Ради національної безпеки і оборони України, з урахуванням кількості робочих днів, згідно із листами Міністерства соціальної політики України від 25.08.2010 №9111/0/14-10/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2011 рік», від 23.08.2011 № 8515/0/14-11/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік», від 21.08.2012 №9050/0/14-12/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік», від 04.09.2013 № 9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік», від 09.09.2014 №10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік», від 20.07.2015 № 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік», від 05.08.2016 №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік», довідкових матеріалів розрахунку норм тривалості робочого часу на 2018 рік, у період з 27.06.2011 по 26.07.2018 розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу буде складати:

за період з 27.06.2011 по 30.11.2015 - 502636,80 грн. (1114 х 451,20);

за період з 01.12.2015 по 30.04.2016 - 59784,00 грн. (106 х 564,00);

за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 - 147813,12 грн. (168 х 879,84);

за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 - 296528,64 грн. (248 х 1195,68);

за період з 01.01.2018 по 26.07.2018 - 261474,63 грн. (141 х 1854,43).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача становить 1268237,19 грн. (502636,80 грн. + 59784,00 грн. + 147813,12 грн. + 296528,64 грн. + 261474,63 грн.).

Вказана правова позиція щодо застосування коефіцієнту коригування передбаченого п. 10 постанови КМУ №100 від 08.02.1995 також викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №804/8042/17.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині щодо визначення розміру середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу.

З огляду на викладені вище висновки, колегія суддів вважає, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2018 року слід змінити, виклавши мотивувальну частину рішення щодо визначення розміру середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ради національної безпеки і оборони України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2018 року в частині стягнення з Апарату Ради національної безпеки і оборони України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з дня звільнення до дня поновлення на роботі змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Викласти абзац 4 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2018 року в наступній редакції :

«Стягнути з Апарату ради національної безпеки і оборони України (01601, м. Київ, вул.П.Болбочана 8, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1268237,19 грн. (один мільйон двісті шістдесят вісім тисяч двісті тридцять сім гривень дев`ятнадцять копійок)».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 04.03.2021 року.