Справа № 520/17826/2020
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

09 березня 2021 р. № 520/17826/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Панченко О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕКС ЛТД" (61052, м.Харків, провул.Пискунівський, буд.4, ) до Київської митниці Держмитслужби (03124, м.Київ, бульв.Гавела Вацлава, буд.8-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРЕКС ЛТД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100020/2020/000080/1 від 07 жовтня 2020 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 10020/2020/00520 від 07 жовтня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UА100020/2020/000080/1 від 07.10.2020 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА10020/2020/00520 від 07.10.2020 є протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, оскільки, позивачем при митному оформленні товарів надано повний пакет документів для підтвердження вартості товарів за основним методом та вірно розраховано митну вартість товарів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 року відкрито спрощене провадження у даній справі за правилами ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу в порядку визначеному пунктом 1 частини 3 статті 124 КАС України, на офіційну адресу електронної пошти - , вказаної позивачем в позовній заяві.

Відповідач - Київська митниця Держмитслужби, надіслав на адресу суду письмовий відзив, в якому вказав, що заперечує проти позову, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товару, який підлягав розмитненню ТОВ "ФОРЕКС ЛТД", встановлено, що документи, зазначені у частині 2 статі 53 Митного кодексу України містять розбіжності, не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та надані не в повному обсязі. Таким чином відповідач діяв у спосіб, межах та на підставі, визначеної чинним законодавством України.

У відповідь на відзив представник позивача вказав, що не погоджується з правовою позицією, викладеною представником відповідача у відзиві на позовну заяву, відповідачем а ні в спірному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA100020/2020/000080/1 від 07 жовтня 2020 року, а ні в відзиві на позов не було обґрунтовано процедури та формули визначення митної вартості товару, у зв`язку з чим застосування другорядного методу визначення митної вартості товару було також безпідставне.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до статі 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРЕКС ЛТД" зареєстрований як суб`єкт господарювання - юридична особа, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", . Перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області, Центральне управління, Холодногірська ДПІ (Холодногірський район м.Харкова). Основними видами діяльності за КВЕД є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 20.13 Виробництво інших основних неорганічних хімічних речовин: 20.19 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин; 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у.; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, консультування з питань оподаткування; 71.20 Технічні випробування та дослідження; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 20 серпня 2020 року між ТОВ "ФОРЕКС ЛТД" (покупець) та HUZHOU LAJOJIA TEXTILE СО., LTD (продавець) було укладено договір №20-08-20, за умовами якого продавець зобов`язаний поставити товар (маски не оснащенні змінними фільтрами, включені до переліку лікарських засобів у кількості 610000 шт.) покупцю (передати товар у власність покупця), в порядку і строки, встановлені даним договором і покупець зобов`язаний купити товар (прийняти і оплатити) в порядку і строки, передбачені даним договором. Найменування, асортимент, кількість товару, вказані в специфікації до цього договору. Специфікація є невід`ємною частиною договору.

Згідно п.1.2 вказаного договору, товари мають бути оплачені вантажоодержувачем відповідно до специфікації (-ям).

Відповідно до п.2.1 договору №20-08-20, ціни і кількість товару вказані в специфікації. Ціни на товар включають вартість упаковки, маркування, а також: митні збори і платежі, які утримуються у зв`язку з виконанням даного контракту на території. Ціна товару може змінюватися лише за взаємною згодою Сторін, шляхом укладення додаткової угоди до даного Договору.

Пунктом 3.1 договору №20-08-20 визначено, що строки і місце поставки товару - відповідно до специфікації.

Поставка здійснюється на умовах FOB SHEKOU (ІНКОТЕРМС-2010). Транспортні витрати оплачуються покупцем.

Вантажовідправник HUZHOU LUOJIA TEXTILE СО. (п. 3.2 Договору № 20-08-20).

Відповідно до п. 3.4 Договору № 20-08-20, продавець передає покупцю наступний комплекс товаро-супроводжувальних документів, які додаються до товарів і видані на ім`я покупця: рахунок-фактура - 3 оригінали; товарно-транспортна накладна - 3 оригінали; пакувальний лист - 3 оригінали.

За п.4.1 договору №20-08-20, валютою платежу є долар США.

Відповідно до специфікації №1 до договору №20-08-20 HUZHOU LUOJIA TEXTILE СО. повинно поставити товар - маски одноразові у кількості 610000 шт., загальною вартістю 18300 доларів США (вартість одиниці товару становить 0,03 долара США). Умови оплати: 100: вартість сплачується протягом 120 днів з моменту поставки товару па склад покупця.

HUZHOU LUOJIA TEXTILE СО. LTD, відповідно до умов договору №20-08-20 виставив інвойс №1 на суму 18300 USD (вартість за одиницю товару - 0,03 долара США).

05 жовтня 2020 року ТОВ "ФОРЕКС ЛТД" здійснено оплату товару відповідно до інвойсу №1, що підтверджується платіжним доручення в іноземній валюті №1 на суму 18300 доларів США.

З метою митного оформлення товару, вказаного в специфікації №1 до договору №20-08- 20 декларантом - ОСОБА_1 , на підставі договору доручення №2809-1 від 28 вересня 2020 року, в інтересах позивача було подано до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA100020/2020/044402 з доданими до неї документами, а саме: договір №20-08-20 від 20.08.2020 року; Специфікація №1 до договору №20-08-20 від 20.08.020 року; сертифікат відповідності №UA.PS.001836-20; інвойс № 1 від 20 серпня 2020 року; платіжне доручення в іноземній валюті №1 від 05.10.2020 року; пакувальний лист №1 від 20.08.2020 року; коносамент №COSU від 28.08.2020 року; міжнародна товарно-транспортна накладна CMR 8718 від 02.10.2020 року; рахунок на оплату №63 від 22.09.2020 року; акт надання послуг №53 від 24.09.2020 року; декларація експортера та імпортера №2809-1 від 28.09.2020 року; довідка про транспортні витрати №2409/20 від 24.09.2020 року; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №12.2-18-3/14504 від 26.06.2020 року; договір доручення №22/09-20 від 22.09.2020 року; лист Держпраці №27/10002/05-19/9897 від 23.09.2020 року; експертний висновок №106-ЦЗ/20 від 07.10.2020 року.

Митну вартість товару було зазначено за основним метолом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, відповідно до п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

За результатом обробки зазначеної митної декларації посадовими особами Київської митниці Держмитслужби складено повідомлення від 07.10.2020, в якому зазначено, що документи, подані декларантом для визначення митної вартості товару відповідно до ст.53 МК України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: декларантом для підтвердження витрат на транспортування товару надано довідку про транспортні витрати від 24.09.2020 №2409/20 видану ТОВ "Фіалан Консалтінг", однак, у поданих до митного оформлення транспортних/перевізних документах відсутнє посилання на ТОВ "Фіалан Консалтінг". З метою встановлення відомостей стосовно ціни товару та митної вартості, протягом 10 календарних днів на підставі п.2, п.3 статті 53, ч.21 статті 58 Кодексу, а також перевірки відомостей щодо ціни товару декларанту запропоновано надати за наявності наступні основні та додаткові документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3 транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи, що підтверджують заявлену митну вартість, за бажанням декларанта.

На виконання вимог митниці, позивачем було надано наступні додаткові документи: платіжне доручення №1 від 05 жовтня 2020 року; виписка з банківського рахунку; договір доручення укладений між ТОВ "Фіалан Консалтінг" та ТОВ "ФОРЕКС ЛТД"; довіреність; рахунок на оплату; акт виконаних робіт; експертний висновок Харківської торгово-промислової палати №106-ЦЗ/20 від 07 жовтня 2020 року, та повідомлено про неможливість надати всі додаткові документи.

07 жовтня 2020 року Київською митницею Держмитслужби прийнято оскаржуване рішення №UA100020/2020/000080/1 про коригування митної вартості товарів, яким збільшено вартість за одиницю товару до 30,0705 доларів США та зазначено, що при здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товару за митною декларацією від 05.10.2020 № UA100020/2020/044402 з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з`ясовано, що вартість заявленого до митного оформлення товару є меншою від мінімального рівня митної вартості товарів, інформація по яким міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (далі - ЄАІС). У митного органу наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості, що могли вплинути на цінутоварів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Так, у додатково наданих документах, а саме: платіжному дорученні №1 та виписці з банківського рахунку є посилання на договір/контракт від 20.08.2020 №20-08-20, однак, відсутнє посилання на номер інвойсу що не дає змогу ідентифікувати оплату товару за конкретною партією. Також декларантом не надано всіх додатково запитуваних документів, що містять відомості щодо вартості товару.

Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним) у відповідності до ст.64 Митного кодексу України.

На підставі прийнятого рішення №UA100020/2020/000080/1 Київською митницею Держмитслужби видано картку відмови в прийнятті митної декларацій митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100020/2020/00520.

Вважаючи неправомірною визначену відповідачем митну вартість згідно оформленої митної декларації №UА100020/2020/044402 від 07.10.2020 року та зі спірним рішенням про коригування митної вартості товарів і карткою відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

У відповідності з частинами 4 та 10 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, із додаванням витрат (складових митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зазначених в частині 10 вказаної статті, зокрема витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5 частини 10 статті 58 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так, частинами 1 - 3 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1, 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 "Резервний метод" МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1, 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митниці документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У відповідності з правилами заповнення графи 20 декларації митної вартості, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296 (далі Наказ №599), до зазначених в пункті 6) частини другої статті 53 МК України транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митниці зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частина 3 статті 53 МК України).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митницею під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митниця може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митницею у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митницею письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митниці заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже, митниця при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язана перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митниця має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Суд критично оцінює посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на спрацювання профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та посилання у відзиві на позовну заяву на положення міжнародних документів та нормативних актів щодо порядку оцінки ризиків за допомогою спеціальних автоматизованих інформаційних систем, оскільки спрацювання певних профілів ризиків таких систем саме собою не може свідчити про неправильне визначення митної вартості товару декларантом.

Наявність в інформаційних базах даних митниці інформації про те, що у попередні періоди аналогічні чи подібні товари були оформлені у митному відношенні із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення декларантом, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена, зокрема, в постанові від 31.03.2020 у справі №826/12344/15 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи.

Водночас приписи МК України зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у достовірності заявленої митної вартості товарів, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Однак, відповідачем в основу сумнівів у достовірності задекларованої митної вартості покладено твердження про те, що довідка перевізника про вартість транспортування товару до місця ввезення на митну територію України від 24.09.2020 №2409/20 не є належним документом для підтвердження таких витрат та не містить посилання на умови поставки товару.

Оцінюючи вказаний довід відповідача суд виходить з наступного.

Наведений у Наказі №599 перелік документів, що надаються декларантом для підтвердження витрат на транспортування, з огляду на застосовану для його конкретизації конструкцію "можуть належати", не є вичерпним.

Оскільки законодавством про державну митну справу не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, надана перевізником відповідна довідка є допустимим доказом розміру таких витрат.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14.

При цьому, за змістом пункту 6 частини 2 статті 53 МК України документи для підтвердження такої складової митної вартості товару як вартість його транспортування мають надаватись декларантом митниці лише у випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару

Призначення таких документів, зокрема, довідки перевізника про вартість транспортування, полягає у підтвердженні розміру витрат на транспортування, що мають бути додані до фактурної ціни товару у випадку, коли згідно з умовами поставки вони не включені до такої ціни.

В матеріалах справи наявна копія довідки про транспортні витрати від 24.09.2020 №2409/20, видана ТОВ "Фіалан Консалтинг", згідно з якою вартість транспортних витрат по міжнародному перевезенню вантажу по коносаменту №СОSU по маршруту SHEKOU (CHINA) - ODESSA (Ukraine) складає 38843,75 грн. без ПДВ, включаючи навантажувально-розвантажувальні роботи. Страхування не здійснювалось (а.с.31).

Зазначена у вказаній довідці інформація щодо маршруту перевезення, способу перевезення та вартості перевезення відповідає інформації, що міститься в договорі доручення від 22.09.2020 №22/09-20-1, укладеному між позивачем та ТОВ "ФІАЛАН КОНСАЛТИНГ", рахунку на оплату експедиційних послуг від 22.09.2020 №63, акті надання послуг від 24.09.2020 №53, банківської виписки по рахункам ТОВ "ФОРЕКС ЛТД".

Вказане, на думку суду, дозволяє співвіднести інформацію, зазначену в довідці про транспортні витрати, з інформацією, наявною в інших документах, поданих під час митного оформлення та, як наслідок, віднести вказану довідку до даної поставки як документ, що підтверджує вартість транспортних витрат.

Також, суд зазначає, що встановлені судом факти наявності договору про транспортно-експедиційне обслуговування між позивачем та ТОВ "ФІАЛАН КОНСАЛТИНГ" та безпосереднього виконання міжнародного перевезення не наводились відповідачем в оскаржуваному рішенні, а, отже не брались ним до уваги при прийнятті цього рішення та не можуть бути використані для обґрунтування правомірності такого рішення.

Щодо визначення митної вартості товару в оскаржуваному рішенні з використанням другорядного методу визначення митної вартості товарів резервного, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

За змістом примітки до статті 7 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року (далі - Угода) під час застосування резервного метода визначення митної вартості товарів мають застосовуватись попередні йому методи оцінювання, але із обґрунтованою гнучкістю. Приклади такої гнучкості наведено у зазначеній примітці.

Отже, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, указано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60).

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Суд звертає увагу, що текст рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару, не містить жодних відомостей про подібність товарів за поданою заявником митною декларацією №UA100020/2020/044402 від 07.10.2020 та про схожість умов поставки товару.

Поряд з тим, відсутність доведеного факту подібності товару та умов імпорту не дозволяє використовувати рівні показники митної вартості товару.

Вказане підтверджується змістом Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом - Правила №598), позаяк у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскарженого рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Застосування Митницею з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митницею такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було.

Враховуючи викладене, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA100020/2020/000080/1 від 07.10.2020 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA10020/2020/00520 від 07.10.2020 року не відповідають вимогам пунктів 1, 2, 4 ч. 2 ст.55 МК України, оскільки, не містить належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 по справі №816/1199/15-а визначив, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominenv. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Також Верховний Суд визначив, що серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності оскаржуваного в даній адміністративній справі рішення про коригування митної вартості товарів №UA100020/2020/000080/1 від 07.10.2020 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA10020/2020/00520 від 07.10.2020 року.

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕКС ЛТД" у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕКС ЛТД" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100020/2020/000080/1 від 07 жовтня 2020 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA10020/2020/00520 від 07 жовтня 2020 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕКС ЛТД" (61052, м.Харків, провул.Пискунівський, буд.4, ) сплачену суму судового збору в розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (03124, м.Київ, бульв.Гавела Вацлава, буд.8-А, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко