Справа № 481/1761/20
Суддя: Уманська О. В.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/1761/20
Провадж.№ 2-а/481/3/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Уманської О.В.

за участю секретаря судових засідань Кузьміної Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, та Головного управління національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду, як адміністративного суду, з адміністративним позовом до відповідачів Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, та Головного управління національної поліції в Миколаївській області в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 258126, винесену поліцейським СРПП Новобузького ВП ГУНП Золотар М.В. 05.12.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення, у виді штрафу у розмірі 255 грн, за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05.12.2020 року відносно нього було винесено постанову серії БАБ № 258126 згідно якої позивач ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме 05.12.2020 року керував автомобілем FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 та по вул. Гагаріна,7 в м. Новий Буг здійснив стоянку на тротуарі, д для руху пішоходів залишилось менше 2 метрів, чим порушив пп.15.10.в Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП

Однак, позивач ОСОБА_1 із даною постановою не погоджується, вказуючи на те, що він дійсно перебуваючи у своєму автомобілі здійснив зупинку, а не стоянку як вказано у постанові) по вул. Гагаріна у м. Новому Бузі, на узбіччі дороги, де взагалі не облаштований та відсутні явні ознаки тротуару для руху пішоходів, разом із тим вже перебували інші транспортні засоби. Зокрема, до тротуару для руху пішоходів залишалось близько 4 метрів. Крім того, фіксування події було здійснено на особистий телефон поліцейського, фото ОСОБА_1 не показували, а лише вручили оскаржувану постанову. Позивач вважає, що такі фото є неналежним доказом у справі, оскільки оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію. Із матеріалів фото фіксації неможливо однозначно встановити час та місце правопорушення, відсутня прив`язка до місцевості, неможливо встановити відстань до тротуару.

У зв`язку з чим, вважаючи вищевказану постанову інспектора про накладення на нього адміністративного стягнення безпідставною, просив суд її скасувати, а провадження по справах закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Ухвалою судді від 21.12.2020 року провадження у справі було відкрито, призначено справу до розгляду на 29.12.2020 року.

Представником відповідача ГУНП в Миколаївській області до суду було направлено клопотання про перенесення розгляду справи.

26.01.2021 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 через його необґрунтованість.

Крім того 15.02.2020 року, представником співвідповідача направлено клопотання, про його участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 16.02.2021 року справу призначено до розгляду в режимі відеоконференції з Миколаївським окружним адміністративним судом .

У судові засідання призначене на 19.02.2021 року, 02.03.2021 року та 05.03.2021 року року представник співвідповідача ГУНП в Миколаївській області не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Позивач ОСОБА_1 у судові засідання не з`являвся, направляв до суду заяви, в яких просив суд про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 205 КАС України у випадку неявки в судове засідання учасника справи (його представника) належним чином повідомленого про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови серії БАБ № 258126 від 05.12.2020 року, складеної інспектором СРПП № 1 Новобузького ВП ГУНП Золотарем М.В., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху України, а саме 05.12.2020 року о 09:49 год. в м. Новий Буг по вул. Гагаріна, 7 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишилось менше 2 метрів, чим порушив пп.15.10.в Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 15.10 в Правил дорожнього руху стоянка забороняється: на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України, настає, в тому числі, в разі порушення правил зупинки, стоянки.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Зі змісту ч. 2 і 4 ст. 258 КУпАП слідує, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції - протокол у справі про адміністративне правопорушення не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Тобто законодавцем передбачено скорочене провадження по розгляду вказаної категорії справ.

Приписами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідачем на спростування обставин вказаних у адміністративному позові надано наступні докази: матеріали фото фіксації адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Згідно зі ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідачем подано до суду матеріали фотофіксації порушення ПДР, як на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Однак, такі, на думку суду, не можуть вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено дану фотофіксацію.

Частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

З наданих представником відповідача матеріалів фото фіксації адміністративного правопорушення на двох фото не можна встановити час та місце вчинення правопорушення, відсутня прив`язка до місцевості.

З цього приводу суд наголошує, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Разом з тим, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 05.12.2020 року серії БАБ №258126 не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, в графі 7 «до постанови додаються», зазначено лише «Фото порушення».

Також у постанові не вказано, за допомогою яких технічних засобів працівник поліції зафіксував факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Так, відповідно до п.15.10 «в» ПДР України стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Однак поліцейським будь-які вимірювання не проводились, конкретну відстань, на якій було здійснено стоянку транспортного засобу не встановлено, такі дані не зафіксовані в оскаржуваній постанові, та не надано суду в якості доказу.

Крім того як видно із письмових пояснень ОСОБА_1 , які він надавав інспектору безпосередньо при складені матеріалів, позивачем було зазначено, що він із постановою не згодний, але відповідач при цьому будь-яким належним чином не спростував заперечення позивача.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Така правова оцінка щодо належності доказів у справі висловлена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 р. у справі № 337/3389/16-а та від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а.

Отже, встановивши істотні процесуальні порушення в діях поліцейського при винесенні постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, суд вважає, що позов належить задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 9,77,194,241-246,250,255,286 КАС України суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю. Постанову серії БАБ № 258126 від 05.12.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором СРПП №1 Новобузького ВП ГУНП сержантом поліції Золотарем Миколою Вікторовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 255,00 грн, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів ( ч.4 ст. 286 КАС України) з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не були присутні під час розгляду справи, у той же строк, з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та оголошено 05.03.2021 року.

Суддя