Справа № 640/2478/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року справа №640/2478/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сидорчук А.М., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про визнання протиправними дій,

Суть спору: До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся суддя Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 з позовом до Фонду соціального страхування України, в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Фонду соціального страхування України щодо проведення перевірки обґрунтованості видачі, продовження та правильності оформлення листка непрацездатності серії АДЧ №15637 від 17.04.2019, виданого на ім`я судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , яку було проведено за зверненням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, листів Міністерства соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що відповідач безпідставно провів перевірку правомірності видачі позивачу листка непрацездатності, оскільки у відповідача були відсутні матеріально-правові підстави для проведення перевірки дій медичної установи щодо видачі та продовження йому листка непрацездатності. Зауважує, що здійснення перевірки правильності видачі та продовження листків непрацездатності працівників суду не уповноваженими на це особами, як і передача відомостей, що встановлені внаслідок такої перевірки, іншим особам, безсумнівно призведе до незаконного поширення конфіденційної інформації.

Відповідач позов не визнав та подав відзив на позовну заяву (а.с. 61-64), в якому зазначено, що законодавством не передбачено обов`язку Фонду повідомляти страхувальника про проведення перевірки правильності видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам та про результати проведеної перевірки, якщо перевірка проводилася не з його ініціативи. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», основним завданням Фонду та його робочих органів є здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності. Тому Фонд соціального страхування України та його робочі органи діяли у суворій відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та у межах повноважень, наданих законодавством.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.02.2020 адміністративну справу №640/2478/20 за позовом судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про визнання протиправними дій передано до Шостого апеляційного адміністративного суду для визначення підсудності даної справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 визначено підсудність адміністративної справи №640/2478/20 за позовом судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про визнання протиправними дій Київському окружному адміністративному суду.

02.03.2020 матеріали адміністративної справи №640/2478/20 надійшли на адресу Київського окружного адміністративного суду та внаслідок автоматизованого розподілу були передані для розгляду судді Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №640/2478/20 за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду, витребувано докази від позивача, відповідача та Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 календарних днів. Відкладено підготовче судове засідання на 28.05.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 закрито підготовче провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.09.2020 о 14:30 год.

В судове засідання учасники справи явку уповноважених представників не забезпечили, про розгляд справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

17 липня 2020 року до суду надійшло клопотання позивача, в якому позивач просить розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи без участі позивача.

Відповідно до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 обіймає посаду судді Окружного адміністративного суду м. Києва.

15.04.2019 року у зв`язку з погіршенням свого самопочуття звернувся до медичного закладу за зареєстрованим місцем проживання - Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Києво-Святошинської районної ради» Петропавлівсько-Борщагівської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини, у якому був оглянутий лікарем загальної практики - сімейним лікарем. За результатом огляду позивача лікарем відкрито листок непрацездатності серії АДЧ №015637 на період з 15.04.2019 по 17.04.2019.

Згідно листка непрацездатності серія АДЧ № 015637, виданого з 15.04.2019 по 17.04.2019 на ім`я ОСОБА_1 у Петропавлівсько-Борщагівській амбулаторії загальної практики-сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Києво-Святошинської районної ради», ОСОБА_1 було звільнено від роботи з 15.04.2019 по 17.04.2019, стати до роботи з 18.04.2019 (а.с. 38).

Згідно витягу з протоколу засідання комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2019, листок непрацездатності АДЧ № 015637, виданий на ім`я ОСОБА_1 передано до бухгалтерії Окружного адміністративного суду міста Києва 19 квітня 2019 року (а.с. 59).

20.06.2019 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області отримало лист від Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, який надійшов із Міністерства соціальної політики України, а попередньо від Міністерства охорони здоров`я України про проведення перевірок обґрунтованості видачі, продовження та правильності оформлення листків непрацездатності №№015637, 008561 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з одержанням запиту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (а.с.67).

Так, Вища кваліфікаційна комісія суддів України звернулася до Міністерства охорони здоров`я України з листом від 17.05.2019 № 31кп-2810/18, у якому просила підтвердити дійсність названих листків непрацездатності та обставини тимчасової непрацездатності осіб, що слугували підставою для видачі цих документів (а.с. 32-34).

Серед переліку листків непрацездатності, про дійсність та обставини видачі якого було направлено лист, у р. 15 зазначено листок непрацездатності серія АДЧ № 015637 від 17.04.2019, виданий на ім`я ОСОБА_1 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Києво-Святошинської районної ради» Петропавлівсько-Борщагівської амбулаторії ЗПСМ (а.с. 33).

Міністерство охорони здоров`я України звернулося до Першого заступника Міністра Міністерства соціальної політики України з листом від 24.05.2019 № 03.4-02-53/1187-19/13572, в якому зазначило, що Міністерство охорони здоров`я України розглянуло лист Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 17.05.2019 № 31кп-2810/18 щодо перевірки правомірності видачі листків непрацездатності особам у закладах охорони здоров`я різних форм власності м. Києва та просить Виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування України спільно з Департаментом охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації провести комісійну перевірку правомірності видачі листків непрацездатності зазначеним особам. Про результати проведеної роботи просить інформувати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України у визначений законодавством строк (а.с. 66).

Своєю чергою Міністерство соціальної політики України звернулося до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з листом від 01.06.2019 № 296/о/247-19, в якому зазначило, що до Управління нагляду за діяльністю Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування Міністерства соціальної політики надійшов лист Міністерства охорони здоров`я України від 24.05.2019 № 03.4-02-53/1187-19/13572 щодо листа Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 17.05.2019 № 31кп-2810/18 стосовно проведення перевірки правомірності видачі листків непрацездатності особам у закладах охорони здоров`я різних форм власності м. Києва. Міністерство соціальної політики просить спільно з Департаментом охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації провести комісійну перевірку правомірності видачі листків непрацездатності зазначеним у листі особам (а.с. 65).

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві звернулося до начальника Департаменту охорони здоров`я Київської міської ради і Київської міської державної адміністрації з листом від 24.06.2019 № 4384-6, у якому Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві відповідно до звернень Міністерства охорони здоров`я України (лист від 24.05.2019 № 53-1187-19-1357), Міністерства соціальної політики України (лист від 01.06.2019 № 296-0-247-19) та згідно доручення Виконавчої дирекції ФСС України (лист від 01.06.2019 № 296-0-247-19) для здійснення перевірок обґрунтованості видачі та правильності оформлення листків непрацездатності суддям Окружного адміністративного суму м. Києва в закладах охорони здоров`я м. Києва просить залучити до спільної перевірки фахівців Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації (а.с. 69).

Також, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області звернулося до В.о. директора Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації листом від 24.06.2019 № 82/1715 з проханням залучити фахівців Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації для проведення спільної перевірки обґрунтованості видачі, продовження та правильності оформлення листків непрацездатності на ім`я ОСОБА_1 у закладах охорони здоров`я Київської області відповідно до доручення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (а.с. 70).

Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області звернулося до директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Києво-Святошинської районної ради з листом №8.2/1705 від 21.06.2019, у якому у зв`язку зі зверненням Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, Міністерства соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України щодо проведення перевірки обґрунтованості видачі листка непрацездатності серії АДЧ № 015637 з 15.04.2019 по 17.04.2019 на ім`я ОСОБА_1 у Петропавлівсько-Борщагівській амбулаторії загальної практики сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Києво-Святошинської районної ради просило надати скан-копії первинної медичної та облікової документації (а.с. 26-27).

Таким чином, на підставі звернення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, листів Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства соціальної політики України Управлінням Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області було проведено перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності працівникам Окружного адміністративного суду м. Києва, зокрема в даному випадку перевірка проводилась шляхом витребування у Петропавлівсько-Борщагівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Києво-Святошинської районної ради скан-копій первинної медичної та облікової документації із залученням спеціалістів департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації.

Так, Виконавча дирекція Фонду соціальної політики України повідомила Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Міністерство соціальної політики України, Міністерство охорони здоров`я України листом від 04.07.2019 № 1356-02-1 про те, що розглянула звернення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 17.05.2019 № 31кп-2810/18 та оповістила, що фахівцями Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві проведені перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності працівникам Окружного адміністративного суду м. Києва.

Також повідомлено, що фахівцями управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Київській області спільно з представником департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації проведені перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності, виданих закладами охорони здоров`я Київської області на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Перевіркою встановлено, що записи у первинній медичній та обліковій документації обґрунтовують видачу листка непрацездатності серії АДЧ №015637 з 15.04.2019 по 17.04.2019 на ім`я ОСОБА_1 у Петропавлівсько-Борщагівській амбулаторії загальної практики-сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Києво-Святошинської районної ради на весь період.

За результатами перевірки було встановлено, що листок непрацездатності серії АДЧ №015637 на ім`я ОСОБА_1 видано обґрунтовано (а.с.77-79).

Суд зазначає, що при цьому страхувальник - Окружний адміністративний суд міста Києва про проведення даної перевірки поінформований не був.

Окружний адміністративний суд міста Києва звертався до В.о. директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Нестерова С.В. із листом від 27.06.2019 № 03-16/1908/19, у якому просив підтвердити або спростувати інформацію про надходження звернень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про проведення правомірності отримання суддями Окружного адміністративного суду міста Києва листків непрацездатності у період 01.04.2019 по 30.05.2019; у разі проведення перевірки за зверненнями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України правомірності отримання суддями Окружного адміністративного суду міста Києва листків непрацездатності у період 01.04.2019 по 30.05.2019 повідомити правові підстави для проведення такої перевірки, а саме надати відомості про розпорядчий документ, відповідно до якого проводиться така перевірка (номер, дату та ким він виданий); повідомити причини неповідомлення Окружного адміністративного суду міста Києва як роботодавця про проведення перевірки правомірності отримання суддями Окружного адміністративного суду міста Києва листків непрацездатності у період 01.04.2019 по 30.05.2019 (а.с. 11-13).

Виконавча дирекція Фонду соціального страхування України в листі від 17.07.2019 за вих. 1451-08-1 на ім`я Заступника голови Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберди В.І., що на адресу виконавчої дирекції Фонду надійшов лист Міністерства соціальної політики України щодо листа Міністерства охорони здоров`я України про звернення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України стосовно проведення перевірки правомірності видачі листків непрацездатності працівникам Окружного адміністративного суду міста Києва. Виконавча дирекція Фонду на виконання доручення Міністерства соціальної політики України надіслала зазначені звернення для подальшої роботи до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Київській області. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Київській області спільно з департаментами охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київської обласної державної адміністрації здійснили перевірку обґрунтованості видачі, продовження та правильності оформлення листків непрацездатності, виданих закладами охорони здоров`я м. Києва та Київської області. Про результати перевірок виконавча дирекція Фонду повідомила Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Міністерство охорони здоров`я України та Міністерство соціальної політики України. (а.с. 15-16).

Окружний адміністративний суд м. Києва звернувся до виконуючого обов`язки директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Нестерова С.В. із заявою № 03-16/2231/19 від 24.07.2019, у якій просив повторно повідомити про розпорядчий документ (наказ, розпорядження, рішення тощо), на підставі якого проводилась перевірка правильності видачі та продовження листків непрацездатності суддів Окружного адміністративного суду міста Києва із зазначенням номеру, дати та особи, яка підписала документ. У разі неоформлення окремого розпорядчого документа повідомити причини та надати відомості про особу, яка прийняла рішення проводити перевірку без оформлення відповідного документа; зазначити статус проведеної перевірки планова/позапланова, із зазначенням правових підстав для проведення перевірки за ініціативи особи, яка не є роботодавцем та не є органом, який здійснює контроль за порядком видачі та продовження листків непрацездатності суддів; зазначити причини неповідомлення Окружного адміністративного суду міста Києва як роботодавця про проведення перевірки правомірності отримання суддями Окружного адміністративного суду міста Києва листків непрацездатності та не повідомлення суд про результати проведеної перевірки. Надати Окружному адміністративному суду міста Києва результати проведеної перевірки правильності видачі та продовження листків непрацездатності суддів Окружного адміністративного суду міста Києва (а.с. 17-20).

Листом Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 20.08.2019 №1717-08-1 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва повідомлено, що законодавством не передбачено обов`язку Фонду повідомляти страхувальника про проведення перевірки правильності видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам та про результати проведеної перевірки, якщо перевірка проводилась не з його ініціативи (а.с. 21-22).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, а також діям відповідача, пов`язаним з проведенням перевірки правомірності видачі позивачу листка непрацездатності, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-ХІV (у редакції, чинній на час виникнення та дії спірних правовідносин, далі - Закон України №1105).

Частиною 1 статті 31 Закону України №1105 передбачено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі визначено Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 № 455, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за № 1005/6196 (далі - Інструкція №455).

Згідно із пунктом 8.1 Інструкції № 455 контроль за виконанням цієї Інструкції закладами охорони здоров`я усіх відомств здійснюють у межах своєї компетенції Міністерство охорони здоров`я України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, профспілки та їх об`єднання.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції № 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Єдиний порядок організації та проведення експертизи тимчасової непрацездатності установлено Положенням про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 № 189, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.07.2008 за № 589/152 (далі - Положення №189).

Згідно з п. 3.2. Положення № 189 організація експертизи тимчасової непрацездатності здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі Інструкції №455, та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.11.2004 за № 1456/10055.

Згідно із п. 1.3. Положення №189 визначено поняття обґрунтування тимчасової непрацездатності в разі захворюваності та травми - як докладне і зрозуміле формулювання діагнозу відповідно до виявлених при обстеженні хворого нозологічної форми захворювання та травми, характеру та ступеня порушення функцій органів і систем, яке дає змогу визначити факт непрацездатності з урахуванням умов праці та можливості її виконувати, терміни непрацездатності, призначити амбулаторне або стаціонарне лікування, направити хворого на консультацію, обстеження, для огляду до МСЕК.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 9 Закону №1105 одним з основних завдань Фонду та його робочих органів є здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 10 Закону №1105 Фонд має право:

- перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду;

- отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, встановивши зміст та характер спірних правовідносин, надавши правової оцінки зібраним у справі доказам, у співставленні з встановленими обставинами, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України (далі - Закон України № 1402-VIII).

Вища кваліфікаційна комісія суддів України, як постійно діючий орган у системі судоустрою України, відповідальний за формування суддівського корпусу, переведення суддів, забезпечення їх належного кваліфікаційного рівня має, в силу свого правового становища, чітко окреслені права та обов`язки, які закріплені у Законі України № 1402-VIII та Регламенті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженому рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України 3 жовтня 2016 року № 81/зп-16 (далі - Регламент ВККС).

Так, відповідно до п.1.3 Регламенту ВККС, Комісія виконує функції та здійснює такі повноваження: 1) у пленарному складі з таких питань: обрання Голови Комісії і заступника Голови Комісії, які є головами палат, та секретарів палат Комісії; звільнення члена Комісії з посади з підстав, визначених пунктами 1, 2 частини першої статті 96 Закону; внесення подання щодо звільнення з посади члена Комісії з підстав, визначених пунктами 3-5 частини першої статті 96 Закону; ухвалення остаточного рішення по суті питання у випадку винесення на розгляд Головою Комісії у разі наявності окремої думки двох або більше членів палати Комісії, які брали участь у розгляді питання та ухваленні рішення відповідною палатою; організації діяльності Комісії, її палат, колегій та секретаріату; з інших питань, що стосуються всього складу Комісії, та у випадках, визначених Законом; 2) у складі кваліфікаційної палати з питань: проведення кваліфікаційного оцінювання; з інших питань за рішенням Комісії; 3) у складі палати з питань добору і публічної служби суддів з питань: проведення добору кандидатів для призначення на посаду судді; внесення рекомендації про переведення судді відповідно до Закону, крім переведення як дисциплінарної санкції; з інших питань за рішенням Комісії; 4) у складі колегії з питань: оцінювання відповідності займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» розгляду дисциплінарних справ, якщо на день набрання чинності Законом Комісією прийнято рішення про відкриття дисциплінарної справи; з інших питань за рішенням Комісії.

Повноваженнями щодо контролю за видачею, продовженням та правильністю оформлення листків непрацездатності громадян та/або суддів, Вища кваліфікаційна комісія суддів України не наділена.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України №1105 допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: 1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві; 2) необхідності догляду за хворою дитиною; 3) необхідності догляду за хворим членом сім`ї; 4) догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною; 5) карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби; 6) тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу; 7) протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства; 8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Згідно з частиною 2 статті 22 Закону України №1105 допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 30 Закону України №1105 матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

Повноваження такої Комісії встановлені Положенням про комісію із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування України №13 від 19.07.2018 (далі - Положення № 13).

Відповідно до п.2.2 Положення №13 Комісія із соціального страхування підприємства зобов`язана, приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення; здійснювати контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам роботодавцем за рахунок коштів Фонду як за власною ініціативою, так і у зв`язку із зверненням застрахованих осіб; вживати заходів по своєчасному наданню на підприємстві застрахованим особам матеріального забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності; брати участь у перевірках, що здійснюються на підприємстві робочими органами виконавчої дирекції Фонду з питань правильності використання страхових коштів, надавати контролюючим органам необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірок; здійснювати заходи по усуненню виявлених комісією (уповноваженим) із соціального страхування підприємства та контролюючими органами порушень з питань надання матеріального забезпечення, використання страхових коштів.

Згідно з п.3.1.2. Положення №13 до повноважень комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства входить здійснення контролю за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам.

Порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, порядок прийняття рішень за результатами перевірок та процедуру оскарження рішень за результатами перевірок визначений Інструкцією про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженою постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 № 29, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.03.2011 за № 393/19131 (яка була чинною в період виникнення та дії спірних правовідносин, далі - Інструкція № 29).

Відповідно до пунктів 2.1. - 2.4 Інструкції №29 перевірки здійснюються посадовими особами органів Фонду за місцезнаходженням страхувальника або в приміщенні органу Фонду за пропозицією страхувальника та за умови надання ним всіх необхідних документів для проведення перевірки.

До участі в перевірках страхувальників залучаються експерти і спеціалісти з окремих питань інших підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності (за згодою).

Органи Фонду здійснюють планові та позапланові перевірки.

Планові та позапланові перевірки здійснюються в робочий час страхувальника, встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку, з відома керівника та в присутності головного бухгалтера (бухгалтера) страхувальника або уповноваженої керівником особи.

Планові перевірки проводяться згідно з планами-графіками органу Фонду. Перевірці підлягають документи за звітні періоди поточного та попередніх років, за які не здійснювалась перевірка (п.3.2. Інструкції №29).

Пунктом 3.6. Інструкції №29 визначено, що позапланові перевірки проводяться без попереднього повідомлення страхувальника за наявності таких підстав:

а) подання страхувальником письмової заяви до відповідного органу Фонду про здійснення перевірки за його бажанням;

б) виявлення невідповідності між даними, зазначеними у документах обов`язкової звітності та заявах-розрахунках, поданих страхувальником до органу Фонду;

в) за результатами аналізу даних, зазначених у звітності, заяві-розрахунку страхувальника по коштах Фонду, статистичних даних виявлено перевищення розміру середньоденної допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності і пологах над розміром середньоденної заробітної плати;

г) виявлення під час перевірки в іншого страхувальника фактів, що свідчать про порушення вимог законодавства, які вплинули або можуть вплинути на виплату матеріального забезпечення та надання соціальних послуг;

ґ) звернення фізичних та юридичних осіб про порушення страхувальником законодавства з питань, що належать до компетенції органів Фонду; подання страхувальником у встановленому порядку скарги про порушення законодавства посадовими особами органу Фонду під час проведення планової чи позапланової перевірки або скарги на рішення органу Фонду;

д) неподання у встановлений термін страхувальником звітності до органу Фонду без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню такої звітності;

е) розпочато процедуру реорганізації чи припинення юридичної особи, закриття відокремленого підрозділу юридичної особи, припинення діяльності суб`єкта малого підприємництва, порушено провадження у справі про визнання банкрутом страхувальника або подано заяву про зняття з обліку страхувальника;

є) на вимогу правоохоронних органів або за рішенням суду.

Згідно з п. 5.2. Інструкції № 29 посадові особи органу Фонду, які здійснюють перевірку страхувальників, з-поміж іншого мають право ініціювати проведення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Фондом соціального страхування не призначалася перевірка страхувальника по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а звернення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, листи Міністерства соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України, на підставі яких відповідачем було проведено перевірку правильності видачі листка непрацездатності позивачу, не містили посилання на порушення страхувальником законодавства з питань, що належать до компетенції органів Фонду, що виключає проведення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності за такою підставою.

Право ініціювання перевірки обґрунтованості видачі, продовження та правильності оформлення листків непрацездатності поза межами процедури перевірки страхувальників чинними нормативно-правовими актами надано лише Комісії із соціального страхування, яка утворюється на підприємстві, в установі, організації і яка наділена правом звернення до робочих органів Фонду щодо ініціювання здійснення такої перевірки.

Аналіз викладених вище нормативно-правових актів у сукупності свідчить на користь висновку про те, що Управлінням Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області було безпідставно та у спосіб, не передбачений чинним законодавством проведено перевірку обґрунтованості видачі та продовження листка непрацездатності позивача шляхом витребування у Петропавлівсько-Борщагівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Києво-Святошинської районної ради скан-копій первинної медичної та облікової документації із залученням спеціалістів департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації на підставі звернення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, листів Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства соціальної політики України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом Окружного адміністративного суду м. Києва № 40-1/з від 30.07.2018 створено постійно діючу комісію із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Окружного адміністративного суду м. Києва у складі Вовк Павло В`ячеславович - голова суду, суддя; Миронюк Дмитро Миколайович - керівник апарату суду; Мельниченко Наталія Володимирівна - заступник керівника апарату суду; ОСОБА_3 - начальник відділу планово-фінансової діяльності та звітності; Вікторук Вікторія Валеріївна - начальник відділу управління персоналом та антикорупційного моніторингу (а.с. 56).

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Рішенням Комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Окружного адміністративного суду м. Києва, оформленим протоколом засідання від 30.07.2018, обрано головою постійно діючої комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Окружного адміністративного суду м. Києва керівника апарату суду ОСОБА_4 ; обрано заступником голови постійно діючої комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Окружного адміністративного суду м. Києва - заступника керівника апарату суду Мельниченко Н.В. (а.с. 57-58).

Окружний адміністративний суд міста Києва на вимогу ухвали Київського окружного адміністративного суду листом від 01.04.2020 №02-8/43/20 повідомив, що комісія із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Окружного адміністративного суду міста Києва не проводила перевірку обґрунтованості видачі листка непрацездатності від 17.04.2019 серії АДЧ №15637, оскільки підстави проведення такої перевірки були відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що право ініціювати проведення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам посадові особи Фонду соціального страхування з огляду на положення п. 5.2. Інструкції № 29 наділені тільки під час здійснення перевірки страхувальників.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Міністерство соціальної політики України, Міністерство охорони здоров`я України та виконавчі органи Фонду соціального страхування такими повноваженнями у даному випадку наділені не були, відтак суд констатує, що відповідач, здійснивши перевірку обґрунтованості видачі та продовження листка тимчасової непрацездатності серії АДЧ №15637 від 17.04.2019 на ім`я ОСОБА_1 на виконання доручення Міністерства соціальної політики та Міністерства охорони здоров`я України з урахуванням звернення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, діяв з перевищенням повноважень та у спосіб, який не передбачений чинним законодавством України, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання цих дій протиправними підлягають повному задоволенню.

Окремо слід зазначити, що проведення перевірки у свавільний спосіб, не передбачений чинним законодавством, обраний відповідачем, свідчить про явні порушення права позивача на таємницю про стан його здоров`я та порушення права на приватне та сімейне життя позивача.

У позовній заяві позивач стверджує про порушення фундаментальних прав людини, закріплених у статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таких як право на приватне та сімейне життя, вказуючи на безпідставність дій відповідача щодо проведення перевірки обґрунтованості видачі, продовження та правильності оформлення листків непрацездатності суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, зокрема листка непрацездатності серії АДЧ №15637 від 17.04.2019, виданого на ім`я судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , внаслідок чого зазнало порушення право позивача на таємницю про стан його здоров`я.

Частиною 1 статті 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 32 Конституції України встановлено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частинами першою та другою статті 11 "Про інформацію" від 02.10.1992 № 2657-XII встановлено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Статтею 7 вказаного Закону визначено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб.

У рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012 у справі № 2-рп/2012 за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України зазначено наступне: "В аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так:

- інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною;

- збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя.

Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.".

В пункту 3.2 вказаного рішення Конституційного Суду України зазначено наступне: "Інформацією про фізичну особу є відомості чи сукупність відомостей про таку особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (частина перша статті 11 Закону №2657).

За порядком доступу інформація поділяється на відкриту та з обмеженим доступом (частина перша статті 20 Закону № 2657).

Відкритою є будь-яка інформація, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (частина друга статті 20 Закону № 2657). Зокрема, відкритою є публічна інформація, крім випадків, встановлених законом, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом (частина перша статті 1 Закону № 2939).

Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частини перша, друга статті 21 Закону № 2657).

До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (частина друга статті 11 Закону № 2657). Конституційний Суд України в абзаці першому пункту 1 резолютивної частини Рішення від 30 жовтня 1997 року № 5-зп відніс до конфіденційної інформації про фізичну особу, крім вказаної, ще й відомості про її майновий стан та інші персональні дані.

Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що перелік даних про особу, які визнаються як конфіденційна інформація, не є вичерпним."

Отже, суд констатує, що лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.

Між тим, згідно з частинами 5, 6 статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 № 2297-VI обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про захист персональних даних" володільці, розпорядники персональних даних та треті особи зобов`язані забезпечити захист цих даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних.

Згідно з частиною 3 статті 10 Закону України "Про захист персональних даних" використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.

З огляду на зазначене, враховуючи наведену позицію Конституційного Суду України, суд дійшов висновку про те, що інформація, зокрема про стан здоров`я, адресу, дату народження, яка міститься в медичній документації стосовно позивача, є конфіденційною інформацією, та може бути розголошена або надана іншій особі виключно за наявності згоди власника такої інформації.

Безумовним є те, що позивач не надавав згоди на розголошення чи обробку конфіденційної інформації про себе.

Європейський Суд неодноразово нагадує, що стаття 8 Конвенції по суті має на меті захистити індивідуума від свавільного втручання публічної влади у здійснення ним своїх прав. Згідно передбачених пунктом 2 статті 8 Конвенції умов таке втручання повинно бути "передбачено законом" і виправдано необхідністю досягнення законної мети або цілей (рішення Європейського Суду від 23 березня 2006 р справі "Вітьелло проти Італії" [Vitiello c. Italie] (скарга № 77962/01), § 51).

Європейський Суд з прав людини, у своїй практиці виходить з того, що частина прав, які гарантуються Конвенцією, є абсолютними і втручання в них само по собі становить порушення Конвенції. Частина прав, такі, наприклад, як право на повагу до приватного і сімейного життя (стаття 8), право на свободу вираження поглядів (стаття 10), право на свободу мирних зібрань (стаття 11), можуть зазнавати втручання, яке навіть може бути визнано таким, що не порушує Конвенцію, якщо таке втручання відповідає таким вимогам:

- втручання є передбаченим законом;

- втручання переслідує законну мету, яка зазначена у відповідній статті;

- втручання є необхідним у демократичному суспільстві.

Слід зазначити, що поняття "трискладовий тест" для визначення виправданості втручання за статтями 8-11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є засобом для перевірки наявності необхідних умов для обмеження прав, гарантованих Конвенцією і передбачає наявність всіх елементів, що вказує на те, що будь-яке обмеження права має пройти перевірку на відповідність сукупності трьох умов: 1) втручання здійснене "згідно із законом"; 2) воно відповідає законній (легітимній) меті; 3) воно "необхідне в демократичному суспільстві".

Отже, обмеження, що не відповідає таким умовам, порушує право особи.

Так, у рішенні у справі "Кривіцька та Кривіцький проти України" (Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine) від 2.12.2010 р., заява № 30856/03, ЄСПЛ зазначив: п.42. Втручання держави є порушенням ст. 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи кілька, що перелічені у п. 2 ст. 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатись як "необхідне в демократичному суспільстві".

У рішенні «Суріков проти України» Суд неодноразово доходив висновку, що систематичне зберігання та використання в інший спосіб державними органами влади інформації про приватне життя особи тягне за собою важливі наслідки для інтересів, захищених статтею 8 Конвенції, а отже становить втручання у відповідні права (див., зокрема, рішення у справах «Ротару проти Румунії» [ВП] (Rotaru v. Romania) [GC], заява № 28341/95, пункт 46, ЄСПЛ 2000; та «С. і Марпер проти Сполученого Королівства» [ВП] (S. and Marper v. the United Kingdom) [GC], заяви № 30562/04 та № 30566/04, пункт 67, ЄСПЛ 2008). Тим більше це стосується випадків, коли інформація стосується далекого минулого особи (див. згадане рішення у справі «Ротару проти Румунії» [ВП] (Rotaru v. Romania) [GC], пункт 43 або рішення у справі «М.М. проти Сполученого Королівства» (M.M. v. the United Kingdom), заява № 24029/07, пункт 187, від 13 листопада 2012 року), або коли обробка впливає на дуже особисті та конфіденційні категорії інформації, зокрема інформація щодо стану фізичного або психічного здоров`я особи, яку можна ідентифікувати (див., зокрема, рішення у справах «З. проти Фінляндії» (Z..), від 25 лютого 1997 року, пункт 95, Reports of Judgments and Decisions, 1997; «І. проти Фінляндії» (I. v. Finland), заява № 20511/03, пункт 40, від 17 липня 2008 року; «П. та С. проти Польщі» (P. and S. v. Poland), заява № 57375/08, пункт 128, від 30 листопада 2012 року; «Л.Х. проти Латвії» (L.H..), заява № 52019/07, пункт 56, від 29 квітня 2014 року; та «Y.Y. проти Росії» (Y.Y. v. Russia), заява № 40378/06, пункт 38, від 23 лютого 2016 року).

У цій справі Суд також нагадує, що втручання порушує статтю 8 за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», переслідує одну або декілька законних цілей, викладених у пункті 2 і, крім того, є «необхідними в демократичному суспільстві» для досягнення цих цілей (див., серед інших джерел, згадане рішення у справі «П. та С. проти Польщі» (P. and S. v. Poland), пункт 94, та рішення у справі «М.Н. та інші проти Сан-Марино» (M.N. and Others v. San Marino), заява № 28005/12, пункт 71, від 07 липня 2015 року). Суд нагадує свою усталену практику, що формулювання «згідно із законом» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підґрунтя у національному законодавстві та був сумісним із принципом верховенства права, тобто доступним, передбачуваним та супроводжувався необхідними процесуальними гарантіями, спроможними забезпечити належний юридичний захист від свавільного застосування відповідних правових положень (див., серед інших джерел, згадані рішення у справах «С. і Марпер проти Сполученого Королівства» [ВП] (S. and Marper v. the United Kingdom) [GC], пункт 95, та «М.Н. та інші проти Сан-Марино» (M.N. and Others v. San Marino), пункт 72).

Функція роз`яснення та тлумачення положень національного законодавства належить насамперед національним судовим органам. Щоб захистити особу від свавілля, недостатньо забезпечити формальну можливість оскарження у змагальному процесі застосування правового положення у її справі. З метою дотримання вимоги законності національні суди мають ретельно проаналізувати дії органів влади, які впливають на права, гарантовані Конвенцією, (див. згадане рішення у справі «Y.Y. проти Росії» (Y.Y. v. Russia), пункт 50).

Окрім законності, втручання має також переслідувати правомірну ціль та бути «необхідним у демократичному суспільстві». При вирішенні питання щодо необхідності оскаржуваних заходів «у демократичному суспільстві» Суд розгляне у світлі справи в цілому, чи були доводи, наведенні на їх обґрунтування, належними та достатніми, та чи були заходи пропорційними переслідуваним законним цілям (див., наприклад, рішення у справі «Пек проти Сполученого Королівства» (Peck v. the United Kingdom), заява № 44647/98, пункт 76, ЄСПЛ 2003). З приводу останнього твердження Суд уже зазначав, що з огляду на основоположне значення захисту даних для ефективного здійснення права особи на приватне життя, свобода розсуду, що надається Державам-Учасницям при створенні відповідної законодавчої та адміністративної баз у цій сфері, є досить обмеженою (див., зокрема, згадані рішення у справах «Пек проти Сполученого Королівства» (Peck v. the United Kingdom), пункти 77, 78; та «С. і Марпер проти Сполученого Королівства» [ВП] (S. and Marper v. the United Kingdom) [GC], пункти 102, 103). У зв`язку з цим питання «необхідності втручання» може перетинатися з питанням щодо якості необхідних процесуальних гарантій, наданих національним законодавством держави-відповідача (див. згадані рішення у справах «С. і Марпер проти Сполученого Королівства» [ВП] (S. and Marper v. the United Kingdom) [GC], пункт 99, та «Авілкіна та інші проти Росії» (Avilkina and Others v. Russia), пункт 37).

Застосовуючи прецедентну практику у розглядуваній справі та дотримуючись правил для визначення виправданості втручання держави за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як засобу для перевірки наявності необхідних умов для обмеження прав, гарантованих Конвенцією, суд у розглядуваній справі констатує, що здійснивши перевірку обґрунтованості видачі, продовження та правильності оформлення листків непрацездатності суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, зокрема листка непрацездатності серії АДЧ №15637 від 17.04.2019, виданого на ім`я судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , відповідач безумовно порушив право позивача, гарантоване статтею 8 Конвенції, оскільки таке втручання не було здійснено "згідно із законом" - суд з цього приводу констатував про відсутність підстав проводити означену перевірку, оскільки чинне законодавство не передбачає проведення органами Фонду перевірки обґрунтованості видачі, продовження та правильності оформлення листків непрацездатності шляхом витребування медичної документації про особу у медичної установи, що видала листок непрацездатності, без проведення перевірки страхувальника, яким в даному випадку є Окружний адміністративний суд міста Києва. До того ж таке втручання не відповідає законній (легітимній) меті саме через відсутність згоди позивача на розголошення чи обробку конфіденційної інформації про себе, особливо коли обробка впливає на дуже особисті та конфіденційні категорії інформації, зокрема інформація щодо стану фізичного здоров`я особи і головне, що таке втручання не було необхідним в демократичному суспільстві, адже правом ініціювати проведення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Міністерство соціальної політики України, Міністерство охорони здоров`я України та виконавчі органи Фонду соціального страхування у даному випадку наділені не були.

У статті 8 Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних, ратифікованої Законом України від 06.07.2010 №2438-VI, зазначено: "Будь-якій особі надається можливість: a) з`ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; б) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; c) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у ст. 5 і 6 цієї Конвенції; …".

Отже суд дійшов висновку про те, що відповідачем у порушення вимог Конституції України, Закону України "Про доступ до публічної інформації" та Закону України "Про захист персональних даних", було вчинено протиправні дії з обробки та розповсюдження відомостей, які становлять конфіденційну інформацію, а також персональних даних судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , що також є самостійною підставою для визнання протиправними дій Фонду соціального страхування України щодо проведення перевірки обґрунтованості видачі, продовження та правильності оформлення листка непрацездатності серії АДЧ № 15637 від 17.04.2019, виданого на ім`я судді Окружного адміністративного суду м. Києва ОСОБА_1 , проведеної на підставі звернення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, листів Міністерства соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України.

Суд зауважує, що в ході розгляду справи позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, в той час як відповідач не довів правомірності оскаржуваних дій.

Положення ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Під час розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не були надані належні та допустимі докази на підтвердження правомірності своїх дій під час проведення спірної перевірки.

Будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав, а також не навів жодних контраргументів на підтвердження обґрунтованості вчинених дій із проведення спірної перевірки.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв необґрунтовано, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню у повному обсязі.

Підсумовуючи вищевикладене, суд констатує про протиправність дій відповідача, які полягали не тільки у безпідставному проведенні перевірки обґрунтованості видачі ОСОБА_1 листка непрацездатності, але й у обробці його персональних даних без відповідної згоди суб`єкта даних та, всупереч порядку, визначеному Законом України №2297.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. згідно з фіскальним чеком № від 31.01.2020 (а.с. 9), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Фонду соціального страхування України.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Фонду соціального страхування України щодо проведення перевірки обґрунтованості видачі, продовження та правильності оформлення листка непрацездатності серії АДЧ № 15637 від 17.04.2019, виданого на ім`я судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , проведеної на підставі звернення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, листів Міністерства соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду соціального страхування України (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 28, ідентифікаційний код 40210180) судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн.80 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення"Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 26.02.2021.

Суддя Кушнова А.О.