Справа № 820/479/16
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 р.Справа № 820/479/16
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.11.20 року по справі № 820/479/16

за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство "Завод імені В.О.Малишева" з адміністративним позовом до Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2016.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 позов залишено без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 - постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 - залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 23.01.2020 - постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначав, що вважає зазначене податкове повідомлення-рішення неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить скасувати його в повному обсязі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року позов Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2016 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що у перевіряємих періодах ДП «Завод імені В.О. Малишева» мало-господарські взаємовідносини з ТОВ ХП «Механік» (21.04.2015 було укладено договір підряду № 1441), з ТОВ «Вторцветйетрееурс» (07.04.2015 року було укладено договір поставки № 1404), з ПП «Елін-2007» (було укладено договір ц, поставки від 04.01.2105 року № 1161), з ТОВ «Оргтехніка» (укладено договір поставки від 18.03.2013).

Відповідач звертає увагу, що в ході перевірки підприємством не надано регістри бухгалтерського обліку, обігово-сальдових відомостей в розрізі всіх бухгалтерських рахунків та субрахунків, включаючи дані синтетичного та аналітичного обліку по рахунках, у зв`язку з чим не було можливо встановити правильність віднесення до складу собівартості реалізованої продукції ТМЦ матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта оподаткування згідно із статтею 134 ПКУ та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», а також відповідно до вимог п. 44.6 ст. 44 ПКУ,

Крім того, відповідач наголошує, що згідно з вимогами пункту 44.6 статті 44 ПКУ у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті, платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідач вважає, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарськіх операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту.

Також відповідач наголошує, що 11.12.2015 року податковий орган звернувся до керівника ДП «Завод їм. В.О.Малишева» з листом № 7166/10/20-38-22-05-04, в якому повідомив, що у зв`язку з проведенням документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Завод ім. B.Ц. Малишева» (п.н. 14315629) та на виконання пп, 20.1.2, п.п. 20.1.6. ст.20 ПКУ просив надати для дослідження оригінали документів з питань формування податкового кредиту та податкових зобов`язань в частині взаємовідносин з ТОВ ХП «МЕХАНІК» (п.н. 21220757) за травень 2015 року, з ТОВ «Вторцветметресурс» ( п.н.37764366) за період червень 2015 року та по взаємовідносинам з ПП «Елін-2007» (п.н 35577263), ТОВ фірма «Оргтехніка» (п.н. 23006353) за період липень 2015 року та подальшому ланцюгу постачання: реєстри виданих та отриманих податкових накладних за перевіряємий період, отримані та видані податкові накладні; банківські документи, касові документи; прибуткові та видаткові накладні; отримані та видані акти виконаних робіт (послуг); договори: товарно-транспортні накладні; обігово-сальдові відомості по рахунках 361, 631.

Проте, в порушення вказаних норм діючого законодавства позивачем до перевірки затребувані документи не були надані.

Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому зазначає, що на зазначений запит ним було надано всі витребувані та наявні документи по господарським взаємовідносинам з вищезазначеними контрагентами за перевіряємий період, зокрема: реєстри виданих та отриманих податкових накладних за перевіряємий період, отримані та видані податкові накладні - є в наявності у податкового органу відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010; банківські документи - реєстри і платіжні доручення. Касові документи для перевірки не надавались, оскільки оплата за господарськими операціями здійснюється тільки у безготівковій формі відповідно до умов договорів і чинного законодавства; прибуткові і видаткові накладні; акти виконаних робіт (послуг) не надавались, оскільки акти складались в іншому періоді; договори з додатками; товарно-транспортні накладні; обігово-сальдові відомості по рахунку 631, а також по рахункам 3711 (передоплата) і 6852 (послуги), які не запитувались податковим органом, але по яких відбувались зміни в обліку у перевіряємий період по рахунку 361 (продаж) обігово-сальдові відомості не надавались, оскільки продажу продукції не відбувалось у періоди, що підлягали перевірці, надавати було нічого.

Позивач вважає, що до перевірки були надані всі первинні документи, на підставі яких здійснювався бухгалтерський облік позивача, а також обігово-сальдові відомості по рахунках 3711,631,6852, на яких відбувалось відображення змін в обліку.

В період проведення перевірки з 07.12.2015 по 15.12.2015 до позивача більше не надходило запитів контролюючого органу.

Позивач звертає увагу, що перевірка здійснювалась на підставі Наказу № 524 від 07.12.2015 яким визначено її мету і предмет - взаємовілносини з конкретними контрагентами, за конкретними договорами і за конкретний період, що складається з одного місяця. Тобто, документальна перевірка була обмежена періодом в один місяць за кожним контрагентом, протягом якого відбувались лише оплати та поставки продукції.

На думку позивача, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо належного і своєчасного витребування під час проведення ним перевірки регістрів бухгалтерського обліку, обігово-сальдових відомостей в розрізі всіх бухгалтерських рахунків та субрахунків.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач має статус юридичної особи, зареєстрований виконавчим комітетом Харківської міської ради 03.03.1993р., що підтверджується довідкою з головного управління статистики у Харківській області від 14.12.2015р. №03.1-11/5416, перебуває на обліку у ГУ ДПС у Харківській області як платник податків.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 07.12.2015 №380, від 11.12.2015 №389 виданих Основ`янською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області та наказів від 07.12.2015 року № 524, від 11.12.2015 №536, виданих Основ`янською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, заступником відділу перевірок платників податків ризикових категорій управління податкового аудиту "Основ`янської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області Степановою О.В., головним державним ревізор-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Основянської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області Джавлюком В.В., та на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП «Завод імені В.О. Малишева» (п.н. 14315629) по взаємовідносинам з ХП «МЕХАНІК» (п.н. 21220757) за період травень 2015 р., з ТОВ «Вторцветметресурс» (п.н.37764366) за період червень 2015р., по взаємовідносинам з ПП «Елін-2007» (п.н 35577263), ТОВ фірма «Оргтехніка» (п.н. 23006353) за період липень 2015 р. проведена виїзна документальна позапланова перевірка

За результатами перевірки було складено акт від 22.12.2015 року № 1491/20-36-22-05-07/14315629, яким встановлено порушення Позивачем п. 44.6 ст. 44, п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення податку на додану вартість сумі 289 265,8 грн., а також у порушення вимог п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16, п. 44.3 ст. 44 ПК України Відповідачу не надано для проведення перевірки документи по взаємовідносин із зазначеними контрагентами, у зв`язку з чим питання формування об`єкту оподаткував з податку на прибуток по взаємовідносинам із контрагентами не були охоплені.

На підставі вказаного акту перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2016 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 289266,00 грн. за липень 2015 року.

Позивач не погодився із вказаним податковим повідомленням-рішенням та звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суб`єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушив законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, будь-які документи (договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків (як обов`язкова ознака господарської операції) кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

У відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно п. 201.2 ст. 201 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.8 ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм вбачається, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), та права на віднесення витрат по його придбанню до складу витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, платник повинен мати зареєстровані в єдиному реєстрі податкові накладні, первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності, передбачені п. 201.11 ст. 201 ПК України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 в редакції від 06.02.2015, чинній на момент виникнення правовідносин, (надалі - Закон № 996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За змістом ч. 2 ст. 3 Закону № 996-XIV податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Згідно ст. 1 Закону № 996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно, у вказаний період позивач мав господарські взаємовідносини з наступними підприємствами, з ТОВ «Механік» 21.04.2015 року було укладено договір підряду № 1441, з ТОВ «Вторцветметресурс» 07.04.2015 року було укладено договір поставки №1404, з ПП «Елін-2007» було укладено договір поставки від 04.01.2105 року № 1161, з ТОВ «Оргтехніка» укладено договір поставки № 137 дп від 18.03.2013 року.

Господарські взаємовідносини між ДП "Завод ім. В.О.Малишева" (Замовник) та ТОВ ХП Механік (Підрядник) за травень 2015 здійснювалися на підставі Договору підряду № 1441дп від 21.04.2015 (надалі - Договір № 1441дп), Графіку виконання робіт по ремонту покрівлі і скління цеху 550 (Додаток № 3) та додаткової угоди № 2 від 06.05.2015.

Згідно п. 1.1 Договору № 1441дп Підрядник зобов`язується виконати на власний ризик в порядку та на умовах визначених даним Договором роботи з ремонту покрівлі будівель цеху 550, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи.

Згідно п.п. 1.1, 1.3 Договору № 1441дп роботи виконуються у м. Харкові по вул. Плеханівська, 126 з матеріалів, механізмами та з застосуванням обладнання Підрядника, за винятком випадку, коли матеріали або механізми для виконання робіт частково або повністю надані Замовником.

Згідно п. 1.6 Договору № 1441дп до виконання проектних та деяких будівельно-монтажних робіт Підрядник може залучати третіх осіб (субпідрядників).

Згідно п. 2.1 Договору № 1441дп строки та графік виконання робіт, передбачених п. 1.1 даного Договору визначено у Графіку виконання робіт (Додаток № 3).

Згідно 4.1 Договору № 1441дп в редакції Додаткової угоди № 2 від 06.05.2015 оплата Замовником робіт здійснюється поетапно. Замовник перераховує на поточний рахунок Підрядника попередню оплату на придбання матеріалів у розмірі 60% від вартості робіт за Договором, а у подальшому розрахунки здійснюються на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт (ф.- КБ-2в) і довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф.-КБ-3) в перебігу 10 календарних днів після їх підписання.

Згідно п. 4.2 Договору № 1441дп оплата Замовником виконаних Підрядником робіт здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника, зазначений у розділі 15 даного Договору.

Згідно п. 5.4 Договору № 1441дп Замовник видає Підряднику наряд-допуск (ф. 1313-21) на право виконання робіт сторонній організації в діючому підрозділі, в якому вказуються конкретні роботи і місце їх виконання, а також узгодженні заходи щодо охорони праці без яких робота Підрядника забороняється.

Згідно п.п. 8.1, 8.2 Договору № 1441дп здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за Актом протягом 10 робочих днів з моменту повідомлення Замовника про готовність об`єкту до приймання і може здійснюватись поетапно.

Згідно п. 8.10 Договору № 1441дп якість виконаних за Договором робіт має відповідати вимогам цього Договору, чинного законодавства, проектної документації та вимогам державних стандартів, які ставляться до даного виду будівельних робіт.

Згідно п. 13.1 Договору № 1441дп даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2015.

Зазначений договір містить всі істотні умови, які були узгоджені сторонами, є чинним та недійсним не визнавався.

12.05.2015 на виконання умов Договору № 1441дп Підрядником виставлено на оплату Позивачу рахунок-фактуру № СФ-002 на загальну суму 515 965,70 грн.

12.05.2015 Позивач перерахував Підряднику 160 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку ДП-0000319, та 19.05.2015 - 201 126,77 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку ДП-0000335. Всього - 361 126,77 грн., що складає 60% від вартості робіт відповідно до п. 4.1 Договору № 1441дп.

Підготовчі роботи у відповідності до п. 1.3, 5.2 Договору № 1441дп Підрядником розпочаті у травні 2015р. Факт переміщення у просторі ресурсів, необхідних для виконання робіт, у травні 2015 та фактичне виконання робіт за Договором № 1441дп підтверджується:

- заявками на гостьові перепустки від 19.05.2015, 22.05.2015, 27.05.2015;

- перепустками на ввіз матеріальних цінностей №№ 939 і 940 від 19.05.2015, №№ 978 і 979 від 22.05.2015, № 986 від 25.05.2015, № 996 від 26.05.2015, №№ 1000, 1001 і 1003 від 27.05.2015, № 1024 від 29.05.2015;

- Актом прийняття виконаних будівельних робіт від 18.06.2015 на загальну суму 273, 09601 тис. грн.;

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт і витрат від 18.06.2015 на загальну суму 273, 09601 тис. грн.

- відомостями електронної системи СКУД про проходи на територію Підприємства робітників ТОВ ХП Механік за травень 2015.

12.05.2015 за даними операціями Підрядником на адресу Позивача сформовано податкову накладну № 1 на загальну суму 160 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 26 666,00 грн.), 19.05.2015 - податкову накладну № 2 на загальну суму 201 126,77 грн. (у тому числі ПДВ 33 521,13 грн.), які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Перелік найменування, кількість та вартість робіт за податковими накладними відповідає відповідним показникам, визначеним сторонами Договору № 1441дп у видаткових накладних та рахунку.

Таким чином, ДП "Завод імені В.О.Малишева" і ТОВ ХП Механік виконали умови укладеного ними Договору підряду № 1441дп від 21.04.2015, факт оплати і виконання робіт за травень 2015 на підставі зазначеного Договору повністю підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку.

Господарські взаємовідносини між ДП "Завод імені В.О.Малишева" (Покупець) та ТОВ Вторцветметресурс (Постачальник) за червень 2015 здійснювалися на підставі Договору поставки № 1404дп від 07.04.2015 (надалі - Договір № 1404дп).

Згідно п. 1.1 Договору № 1404дп Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію, кількість, ціна за одиницю, асортимент, технічні характеристики, порядок оплати та строки поставки якого визначені у Специфікаціях або прийнятих до сплати рахунках-фактурах, що з моменту їх підписання та скріплення печатками, є додатками до Договору та невід`ємними його частинами.

Згідно п. 1.2 Договору № 1404дп Постачальник гарантує, що товар, який постачається відповідно до Договору, є власністю Постачальника, будь-які права третіх осіб, обмеження щодо володіння або розпорядження товаром в тому числі, але не виключно, пов`язані з наймом, знаходженням у власності, заставі, користуванні, а також з інтелектуальною власністю відсутні.

Згідно п. 2.1 Договору № 1404дп якість, комплектація, пакування й маркування продукції повинні відповідати нормам, сертифікатам виробника, чинним стандартам (ТУ, ГОСТ, технічній документації) для даного виду продукції.

Згідно п. 3.1 Договору № 1404дп поставка продукції здійснюється за цінами, які визначені у Специфікаціях чи рахунках-фактурах, які прийняті до оплати і включають всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки Постачальника, пов`язані з поставкою продукції.

Згідно п.п. 4.1, 4.3 Договору № 1404дп оплата Покупцем продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі. Необхідною умовою для здійснення Покупцем оплати є виставлений Постачальником рахунок-фактура чи Специфікація.

Згідно п. 5.2, 5.3 Договору № 1404дп продукція постачається за адресою м. Харків, вул. Плеханівська, 126, склад ДП Завод ім. В.О. Малишева і здійснюється силами та за рахунок Постачальника.

Згідно п. 9.1 Договору № 1404дп строк дії Договору визначений до 31.12.2016.

Зазначений договір містить всі істотні умови, які були узгоджені сторонами, є чинним та недійсним не визнавався.

10.04.2015р. у виконання умов Договору № 1404дп Постачальником виставлено Позивачу рахунки на оплату № 58 на загальну суму 465 600,00 грн., № 59 на загальну суму 492 000,00 грн. і № 60 на загальну суму 91 200,00 грн. (всього на 1 048 800,00 грн.).

05.06.2015р. Позивач перерахував Постачальнику 1 048 800,00 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку ДП-0000375.

Факт переміщення у просторі, передачі і оприбуткування на складі Позивача для подальшого використання товару у його господарській діяльності товарно-матеріальних цінностей за Договором № 1404дп у червні 2015р. підтверджується:

- на загальну суму 583 200,00 грн. (у тому числі ПДВ 97 200,00 грн.) видатковою накладною № 74 від 10.06.2015р., товарно-транспортною накладною № Р74 від 10.06.2015р., перепусткою № 1113 від 10.06.2015р. і заявкою на гостьову перепуску від 10.06.22015р., прибутковим ордером № 26 від 15.06.2015р.;

- на загальну суму 325 920,00 грн. (в тому числі ПДВ 54 320,00 грн.) видатковою накладною № 80 від 18.06.2015р., товарно-транспортною накладною № Р80 від 18.06.2015р., перепусткою № 1190 від 18.06.2015р. і заявкою на гостьову перепуску від 18.06.22015р., прибутковим ордером № 28 від 18.06.2015р.;

- на загальну суму 139 680,00 грн. (в тому числі ПДВ 23 280,00 грн.) видатковою накладною № 92 від 25.06.2015р., товарно-транспортною накладною № Р82 від 25.06.2015р., перепусткою № 1244 від 25.06.2015р. і заявкою на гостьову перепуску від 25.06.22015р., прибутковим ордером № 29 від 26.06.2015р.

05.06.2015р. за даними операціями Постачальником на адресу Позивача сформовано податкові накладні № 7 на загальну суму 91 200,00 грн. (у тому числі ПДВ 15 200,00 грн.), № 8 на загальну суму 465 600,00 грн. (у тому числі ПДВ 77 600,00 грн.), № 9 на загальну суму 492 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 82 000,00 грн.), які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Перелік найменування, кількість та вартість товару за податковими накладними відповідає відповідним показникам, визначеним сторонами Договору № 1404дп у видаткових накладних та рахунку.

У підтвердження факту використання продукції у власному виробництві суду надані копії накладних на внутрішнє переміщення матеріалів № 113 від 23.06.2015р., № 115 від 23.06.2015р., № 33 від 26.06.2015р., № 34 від 26.06.2015р., № 75 від 27.07.2015р., № 13 від 20.07.2015р., № 60 від 27.07.2015р., № 133 від 28.07.2015р., № 143 від 28.07.2015р., № 144 від 28.07.2015р., № 148 від 28.07.2015р., № 153 від 28.07.2015р., № 82 від 29.07.2015р., № 168 від 25.08.2015р., № 123 від 26.08.2015р., № 124 від 26.08.2015р., № 172 від 26.08.2015р., № 180 від 27.08.2015р., № 109 від 27.08.2015р., № 5 від 03.09.2015р., № 238 від 28.09.2015р., № 168 від 28.09.2015р., № 7 від 29.09.2015р.

Таким чином, ДП "Завод імені В.О.Малишева" і ТОВ Вторцветметресурс повністю виконали умови укладеного ними Договору поставки № 1404дп від 07.04.2015р., факт оплати і передачі товарно-матеріальних цінностей за червень 2015р. на підставі зазначеного Договору повністю підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку.

Факт оприбуткування товару на склад Позивача для подальшого його використання у господарській діяльності не заперечується Відповідачем (стор. 12 Акту).

Господарські взаємовідносини між ДП "Завод імені В.О.Малишева" (Покупець) та Приватним підприємством Елін-2007 (Постачальник) за липень 2015р. здійснювалися на підставі Договору поставки № 1161дп від 04.01.2015р. (надалі - Договір № 1161дп).

Згідно п. 1.1 Договору № 1161дп Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію, кількість, ціна за одиницю, асортимент, технічні характеристики, порядок оплати та строки поставки якого визначені у Специфікаціях або прийнятих до сплати рахунках-фактурах, що з моменту їх підписання та скріплення печатками, є додатками до Договору та невід`ємними його частинами.

Згідно п. 1.2 Договору № 1161дп Постачальник гарантує, що товар, який постачається відповідно до Договору, є власністю Постачальника, будь-які права третіх осіб, обмеження щодо володіння або розпорядження товаром в тому числі, але не виключно, пов`язані з наймом, знаходженням у власності, заставі, користуванні, а також з інтелектуальною власністю відсутні.

Згідно п. 2.1 Договору № 1161дп якість, комплектація, пакування й маркування продукції повинні відповідати нормам, сертифікатам виробника, чинним стандартам (ТУ, ГОСТ, технічній документації) для даного виду продукції, а також спеціальним вимогам, відображеним у Специфікаціях.

Згідно п. 3.1 Договору № 1161дп поставка продукції здійснюється за цінами, які визначені у Специфікаціях або рахунках-фактурах, які прийняті до оплати і включають всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки Постачальника, пов`язані з поставкою продукції.

Згідно п.п. 4.1, 4.3 Договору № 1161дп оплата Покупцем продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі. Необхідною умовою для здійснення Покупцем оплати є виставлений Постачальником рахунок-фактура.

Згідно п. 5.2, 5.3 Договору № 1161дп продукція постачається за адресою м. Харків, вул. Плеханівська, 126, склад ДП Завод ім. В.О. Малишева і здійснюється силами та за рахунок Постачальника.

Згідно п. 9.1 Договору № 1161дп строк дії Договору визначений до 31.12.2016.

Зазначений договір містить всі істотні умови, які були узгоджені сторонами, є чинним та недійсним не визнавався.

На виконання умов Договору № 1161дп Постачальником виставлено Позивачу рахунки на оплату № 120 від 07.07.2015р. на загальну суму 39 427,38,00 грн., № 157 від 08.07.2015р. на загальну суму 5 100,00 грн., № 114 від 10.07.2015р. на загальну суму 216 342,00 грн. і № 172 від 10.07.2015р. на загальну суму 95 676,00 грн. (всього на суму 356 545,38 грн.).

08.07.2015р. Позивач перерахував Постачальнику 39 427,38 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку ДП-0000463, 13.07.2015р. - 5 100,00 грн., 95 676,00 грн. і 216 342,00 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку ДП-0000476.

Факт переміщення у просторі, передачі і оприбуткування на складі Позивача для подальшого використання товару у його господарській діяльності товарно-матеріальних цінностей за Договором № 1161дп у липні 2015р. підтверджується:

- на загальну суму 39 427,38 грн. (у тому числі ПДВ 6 571,23 грн.) видатковою накладною № 138 від 10.07.2015р., товарно-транспортною накладною № Р138 від 10.07.2015р., перепусткою № 1370 від 13.07.2015р., прибутковим ордером № 63 від 14.07.2015р.;

- на загальну суму 5 100,00 грн. (в тому числі ПДВ 850,00 грн.) видатковою накладною № 146 від 20.07.2015р., товарно-транспортною накладною № Р146 від 20.07.2015р., перепусткою № 1457 від 21.07.2015р. і заявками на гостьову перепуску від 21.07.22015р., прибутковим ордером № 94 від 22.07.2015р.;

- на загальну суму 179 3425,52 грн. (в тому числі ПДВ 29890,42 грн.) видатковою накладною № 147 від 20.07.2015р., товарно-транспортною накладною № Р147 від 20.07.2015р., перепусткою № 1457 від 21.07.2015р. прибутковим ордером № 48 від 25.07.2015р.;

- на загальну суму 2 160,00 грн. (в тому числі ПДВ 360,00 грн.) видатковою накладною № 179 від 05.08.2015р., товарно-транспортною накладною № Р179 від 05.08.2015р., перепусткою № 1623 від 05.08.2015р., прибутковим ордером № 101 від 06.08.2015р.;

- на загальну суму 71 685,60 грн. (в тому числі ПДВ 11 947,60 грн.) видатковою накладною № 180 від 05.08.2015р., товарно-транспортною накладною № Р180 від 05.08.2015р., перепусткою № 1623 від 05.08.2015р., прибутковим ордером № 52 від 06.08.2015р.;

- на загальну суму 19 992,00 грн. (в тому числі ПДВ 3 332,00 грн.) видатковою накладною № 181 від 05.08.2015р., товарно-транспортною накладною № Р181 від 05.08.2015р., перепусткою № 1623 від 05.08.2015р., прибутковим ордером № 53 від 06.08.2015р.;

- на загальну суму 23 990,40 грн. (в тому числі ПДВ 3 998,40 грн.) видатковою накладною № 220 від 17.09.2015р., товарно-транспортною накладною № Р220 від 17.09.2015р., перепусткою № 2019 від 17.09.2015р., прибутковим ордером № 59 від 18.09.2015р.;

- на загальну суму 17 007,48 грн. (в тому числі ПДВ 2 834,58 грн.) видатковою накладною № 221 від 17.09.2015р., товарно-транспортною накладною № Р221 від 17.09.2015р., перепусткою № 2019 від 17.09.2015р., прибутковим ордером № 60 від 18.09.2015р.

08.07.2015р. за даними операціями Постачальником на адресу Позивача сформовано податкові накладні № 7 на загальну суму 39 427,38 грн. (у тому числі ПДВ 6 571,23 грн.), 13.07.2015р. - № 12 на загальну суму 5 100,00 грн. (у тому числі ПДВ 850,00 грн.), № 13 на загальну суму 95 676,00 грн. (у тому числі ПДВ 15 946,00 грн.), № 14 на загальну суму 216 342,00 грн. (у тому числі ПДВ 36 057,00 грн.) з розрахунком коригування № 1 від 17.09.2015р., які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Перелік найменування, кількість та вартість товару за податковими накладними відповідає відповідним показникам, визначеним сторонами Договору № 1161дп у видаткових накладних та рахунку.

Факт використання продукції у власному виробництві підтверджується копіями наступних документів:

- вимоги на ізоляційну стрічку № 481 від 20.08.2015р.;

- вимог на ізоляційну стрічку № 956/5 від 23.11.2015р., № 22 від 06.11.2015р., № 54 від 05.11.2015р., № 237/5 від 12.11.2015р., № 82 від 01.12.2015р., № 122 від 08.12.2015р., № 419 від 06.11.2015р., № 188 від 09.11.2015р., № 437 від20.11.2015р., № 484 від 16.10.2015р., № 171 від 17.12.2015р., № 577 від 24.12.2015р., № 628 від 25.12.2015р., № 275 от 17.07.2015р.;

- вимог на ізоляційну стрічку ПВХ № 142/5 от 21.07.2015р., № 907 від 06.08.2015р., № 347 від 10.08.2015р., № 789 від 20.08.2015р., № 229 від 22.07.2015р., № 322 від 03.08.2015р., № 127 від 03.08.2015р., № 435 від 13.10.2015р., № 188 від 16.10.2015р., № 388 від 28.10.2015р., № 202 від 09.10.2015р.; № 161 від 04.09.2015р., № 426 від 08.09.2015р., № 482 від 16.09.2015р., № 598 від 10.09.2015р., № 83 від 16.09.2015р.; № 70 від 28.10.2015р., № 986 від 23.10.2015р.;

- накладних на внутрішнє переміщення ізоляційної стрічки (списання у виробництво) № 6 від 23.07.2015р., № 24 від 20.07.2015р., № 377 від 17.07.2015р., № 300 від 22.07.2015р., № 451 від 22.07.2015р., № 100 від 22.07.2015р., № 447 від 24.07.2015р., № 11 від 07.08.2015р., № 40 від 19.08.2015р., № 25 від 18.08.2015р., № 3 від 20.08.2015р., № 23 від 21.08.2015р., № 41 від 26.08.2015р., № 41 від 20.11.2015р., № 102 від 12.11.2015р., № 20 від 08.09.2015р., № 531 від 27.10.2015р., № 52 від 20.10.2015р., № 23 від 06.10.2015р., № 25 07.10.2015р., № 67 від 08.09.2015р., № 30 від 11.09.2015р., № 3 від 10.09.2015р., № 20 від 08.09.2015р., № 466 від 21.09.2015р., № 61 від 10.11.2015р., № 12 від 26.08.2015р., № 210 від 13.10.2015р., № 216 від 16.10.2015р., № 110 від 29.10.2015р., № 21 від 22.09.2015р., № 28 від 30.12.2015р., № 21 від 14.09.2015р., № 30 від 15.10.2015р., № 31 від 15.10.2015р., № 42 від 09.11.2015р., № 43 від 09.11.2015р., № 98 від 15.12.2015р., № 99 від 17.12.2015р., № 82 від 17.12.2015р., № 74 від 15.12.2015р., № 180 від 26.12.2015р., № 13 від 01.12.2015р., № 179 від 26.12.2015р., № 12 від 07.12.2015р., № 179 від 09.11.2015р., № 9 від 10.12.2015р., № 10 від 12.12.2015р., № 30 від 09.11.2015р., № 34 від 16.11.2015р., № 631 від 24.12.2015р., № 563 від 09.12.2015р., № 518 від 25.11.2015р., № 527 від 30.11.2015р., № 83 від25.12.2015р., № 46 від 21.12.2015р., № 28 від 14.08.2015р., № 12 від 09.11.2015р., № 1 від 05.10.2015р., № 16 від 02.09.2015р., № 17 від 02.09.2015р., № 34 від 15.10.2015р., № 32 від 13.10.2015р., № 33 від 15.10.2015р.;

- вимог на мідь катодну № 49 від 15.06.2015р., № 721 від 24.06.2015р.;

- вимог на феромолібден № 197 від 22.07.2015р., № 110 від 06.08.2015р., № 108 від 06.08.2015р., № 273 від 07.08.2015р., № 279 від 12.08.2015р., № 277 від 12.08.2015р., № 274 від 10.08.2015р., № 292 від 13.08.2015р., № 307 від 18.08.2015р., № 308 від 19.08.2015р., № 293 від 14.08.2015р., № 313 від 21.08.2015р., № 47 від 15.06.2015р.;

- вимог на молібден № 140 від 24.06.2015р., № 133 від 22.06.2015р., № 126 від 18.06.2015р., № 131 від 19.06.2015р.;

- вимог на нікель № 48 від 15.06.2015р., № 216 від 04.06.2015р., № 139 від 24.06.2015р., № 134 від 22.06.2015р., № 125 від 18.06.2015р., № 132 від 19.06.2015ро., № 307 від 24.06.2015р., № 323 від 17.07.2015р., № 198 від 22.07.2015р.;

- вимог на склотекстоліт № 302 від 27.07.2015р., №№ 324, 322, 321, 323 від 30.07.2015р.;

- вимог на різку матеріалу № 77 від 03.08.2015р., №№ 122, 64, 65, 66, 67 від 25.09.2015р., № 34 від 16.11.2015р., № 35 від 16.11.2015р., № 47 від 16.11.2015р., № 48 від 16.11.2015р., № 39 від 16.11.2015р., № 38 від 16.11.2015р., № 36 від 16.11.2015р., № 37 від 16.11.2015р., № 43 від 16.11.2015р., № 42 від 16.11.2015р., № 41 від 16.11.2015р., № 40 від 16.11.2015р., № 84 від 28.10.2015р., № 27 від 18.12.2015р.

Таким чином, ДП "Завод ім. В.О.Малишева" і ПП Елін-2007повністю виконали умови укладеного ними Договору поставки № 1161дп від 04.01.2015р., факт оплати і передачі товарно-матеріальних цінностей за липень 2015р. на підставі зазначеного Договору повністю підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку. Факт оприбуткування товару Позивачем та подальше його використання у господарській діяльності не заперечується Відповідачем (стор. 14 Акту).

Господарські взаємовідносини між ДП "Завод імені В.О.Малишева" (Покупець) та ТОВ Оргтехніка (Постачальник) за липень 2015 здійснювалися на підставі Договору поставки № 137дп від 18.03.2013 (надалі - Договір № 137дп).

Згідно п. 1.1 Договору № 137дп Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар, кількість, ціна за одиницю, асортимент, технічні характеристики, порядок оплати та строки поставки якого визначені у Специфікаціях до Договору (або прийнятих Покупцем до сплати рахунках-фактурах).

Згідно п. 1.2 Договору № 137дп Постачальник гарантує, що товар, який постачається відповідно до Договору, є власністю Постачальника, будь-які права третіх осіб, обмеження щодо володіння або розпорядження товаром в тому числі, але не виключно, пов`язані з наймом, знаходженням у власності, заставі, користуванні, а також з інтелектуальною власністю відсутні.

Згідно п. 2.1 Договору № 137дп якість, комплектація, пакування й маркування продукції повинні відповідати нормам, сертифікатам виробника, чинним стандартам (ТУ, ГОСТ, технічній документації) для даного виду продукції, а також спеціальним вимогам, відображеним у Специфікаціях.

Згідно п. 3.1 Договору № 137дп поставка продукції здійснюється за цінами, які визначені у Специфікаціях і включають всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки Постачальника, пов`язані з поставкою продукції.

Згідно п.п. 4.1, 4.3 Договору № 137дп оплата Покупцем продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі. Необхідною умовою для здійснення Покупцем оплати є виставлений Постачальником рахунок-фактура.

Згідно п. 5.2 Договору № 137дп поставка продукції здійснюється партіями, на умовах EXW, склад Постачальника, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс в редакції 2010р., з врахуванням внутрішньодержавного характеру Договору, якщо інші умови поставки не вказані в рахунках-фактурі/Специфікації Постачальника або в інших додатках до цього Договору постачається за адресою м. Харків, вул. Плеханівська, 126, склад ДП Завод ім. В.О. Малишева і здійснюється силами та за рахунок Постачальника.

Згідно п. 9.1 Договору № 137дп в редакції відповідно до Додаткової угоди № 1 строк дії Договору визначений до 31.12.2015р., а з питання розрахунків - до повного їх виконання.

Зазначений договір містить всі істотні умови, які були узгоджені сторонами, є чинним та недійсним не визнавався.

На виконання умов Договору № 137дп Постачальником виставлено Позивачу рахунки на оплату № СФ-0000262 від 08.06.2015р. на загальну суму 20 820,00 грн., № СФ-0000335 від 14.07.2015р. на загальну суму 279 648,00 грн. і № СФ-0000341 від 16.07.2015р. на суму 25 200,00 грн. (всього на 325 668,00 грн.).

27.07.2015р. Позивач перерахував Постачальнику 25 200,00 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку ДП-0000513, 29.07.2015р. - 20 820,00 грн. і 279 648,00 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку ДП-0000518.

Факт переміщення у просторі, передачі і оприбуткування на складі Позивача для подальшого використання товару у його господарській діяльності товарно-матеріальних цінностей за Договором № 137дп у липні 2015р. підтверджується:

- на загальну суму 25 200,00 грн. (у тому числі ПДВ 4 200,00 грн.) видатковою накладною № РН-0000261 від 29.07.2015р., товарно-транспортною накладною № 290715 від 29.07.2015р., перепусткою № 1549 від 29.07.2015р. і заявкою на гостьову перепуску від 29.07.22015р., прибутковим ордером № 314 від 31.07.2015р.;

- на загальну суму 176 526,00 грн. (у тому числі ПДВ 29 421,00 грн.) видатковою накладною № РН-0000269 від 04.08.2015р., товарно-транспортною накладною № 040815 від 04.08.2015р., перепусткою № 1608 від 04.08.2015р., прибутковим ордером № 319 від 05.08.2015р.;

- на загальну суму 21 028,20 грн. (у тому числі ПДВ 3 504,70 грн.) видатковою накладною № РН-0000270 від 04.08.2015р., товарно-транспортною накладною № 040815/2 від 04.08.2015р., перепусткою № 1608 від 04.08.2015р., прибутковим ордером № 320 від 05.08.2015р.;

- на загальну суму 103 094,40 грн. (у тому числі ПДВ 17 182,40 грн.) видатковою накладною № РН-0000274 від 07.08.2015р., товарно-транспортною накладною № 070815 від 07.08.2015р., перепусткою № 1653 від 07.08.2015р., прибутковим ордером № 325 від 11.08.2015р.

27.06.2015р. і 29.07.2015р. за даними операціями Постачальником на адресу Позивача сформовано податкові накладні № 31 на загальну суму 25 200,00 грн. (у тому числі ПДВ 4 200,00 грн.), № 34 на загальну суму 279 648,00 грн. (у тому числі ПДВ 46 608,00 грн.) з розрахунком коригування № 2 від 18.11.2015р., № 35 на загальну суму 20 820,00 грн. (у тому числі ПДВ 3 470,00 грн.), які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У підтвердження факту використання продукції у власному виробництві судам надані копії:

- вимоги № 46 від 24.07.2015р.;

- накладних на внутрішнє переміщення матеріалів № 9 від 25.08.2015р., № 59 від 27.08.2015р., № 58 від 27.08.2015р., № 27 від 26.08.2015р., № 35 від 26.08.2015р., № 48 від 26.08.2015р., № 23 від 24.09.2015р., № 17 від 21.10.2015р., № 32 від 28.10.2015р., № 37 від 27.11.2015р., № 18 від 24.11.2015р., № 34 від 17.12.2015р., № 6 від 11.11.2015р., № 48 від 22.11.2015р.

Перелік найменування, кількість та вартість товару за податковими накладними відповідає відповідним показникам, визначеним сторонами Договору № 137дп у видаткових накладних та рахунку.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що ДП "Завод ім. В.О.Малишева" і ТОВ Оргтехніка повністю виконали умови укладеного ними Договору поставки № 137дп від 18.03.2013, факт оплати і передачі товарно-матеріальних цінностей за липень 2015 на підставі зазначеного Договору повністю підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку.

Крім того, слід зазначити, що Податковий кодекс України не ставить право Позивача на податковий кредит у залежність від факту сплати ПДВ до бюджету його контрагентом та іншими постачальниками товарів (послуг) у ланцюгу постачання.

Позивач (покупець товару, послуг) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Отже, Позивач, який придбав товар та або/послуги у контрагента, що порушує вимоги податкового законодавства, не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію та не знав про певні порушення правил ведення господарської діяльності та оподаткування своїм контрагентом або постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання .

Згідно ст.ст. 135, 138-146, 198-200 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), для декларування податкового кредиту з ПДВ платник податків має підтвердити нарахований постачальниками товарів (робіт, послуг) ПДВ належним чином складеними податковими накладними та довести зв`язок такого придбання з власною оподатковуваною господарською діяльністю.

Відповідно до чинного законодавства отримання податковим органом акту перевірки, довідки зустрічної звірки або акту про неможливість проведення зустрічної звірки, в яких викладені висновки про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом Позивача нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону.

Таким чином, не можуть бути єдиним та безумовним свідченням правомірності висновків податкового органу результати актів перевірок контрагента Позивача та їх контрагентів по ланцюгу постачання або результати автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України.

Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини: всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов`язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників (наприклад, збільшення статутного капіталу особи за рахунок активів, що не мають ринкової вартості, зокрема фіктивних цінних паперів, тобто цінних паперів, обіг яких на момент вчинення операції був припинений після оприлюднення даних щодо скасування свідоцтва про реєстрацію їх випуску); отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об`єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб (наприклад, експорт товару на підставну особу, яка не має відповідної реєстрації чи не веде будь-якої господарської діяльності, виключно з метою отримання документів, що підтверджують право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість; "тимчасова" поставка товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників) тим платником податку, в якого за результатами певного податкового періоду наявне від`ємне значення податкових зобов`язань із податку на додану вартість тому учаснику, який має зобов`язання до сплати в бюджет тощо); результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо) дійсності.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. У разі невиконання контрагентами Позивача своїх обов`язків перед податковими органами та бюджетом, такі дії тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Отже, сумніви щодо дійсності здійснення фінансово-господарських операцій по ланцюгу постачальників не є підставою для позбавлення Позивача податкового кредиту, як сумлінного платника податків, який виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту.

Колегія судддів зазначає, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.

Відображення господарських операцій у податковому обліку позивачем здійснювалось відповідно до їх реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, вище перелічені бухгалтерські документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку, оскільки господарські операції позивачем здійснювались фактично.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що надані позивачем первинні бухгалтерські документи підтверджують взаємовідносини із контрагентами ТОВ ХП Механік, ТОВ Вторцветметресурс, ТОВ фірма Оргтехніка і ПП Елін-2007, містять всі обов`язкові реквізити передбачені положеннями ст. 201 ПК України, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 (в редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин).

Договори, укладені між позивачем та контрагентами ТОВ ХП Механік, ТОВ Вторцветметресурс, ТОВ фірма Оргтехніка і ПП Елін-2007, є чинними та не визнаними в установленому порядку недійсними. Придбання Позивачем товару безпосередньо пов`язано з господарською діяльністю Підприємства, оскільки є складовою частиною діяльності Позивача, що направлена на отримання доходу. Виконання умов Договорів підтверджується видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, банківськими виписками та іншими документами.

На час видачі податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані в установленому законом порядку, знаходились на обліку у податковому органі, мали статус платників ПДВ, на момент укладання та виконання угод свідоцтва платників ПДВ не були анульовані, доказів що спростовують ці обставини відповідачем не виявлено.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Таким чином, позивачем повністю дотримано всіх вимог Податкового кодексу України з реалізації права формування податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ ХП Механік, ТОВ Вторцветметресурс, ТОВ фірма Оргтехніка і ПП Елін-2007.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактичні обставини, підтверджені належними доказами, об`єктивно засвідчують реальність здійснення господарських операцій позивача з ТОВ ХП Механік, ТОВ Вторцветметресурс, ТОВ фірма Оргтехніка і ПП Елін-2007 та правомірність формування податкового кредиту, відповідно до первинних бухгалтерських документів складених під час здійснення таких господарських операцій, а тому податкове повідомлення-рішення Відповідача про нарахування податкового зобов`язання у розмірі 289 266,00 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів звертає увагу, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження під час вирішення цієї справи.

Крім того, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, положень Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених статтею 191 Кримінального кодексу України та статтею 212 Кримінального кодексу України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (оскільки наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до статей 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Також суд зазначає, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань.

В той же час, порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, викладеним у постановах від 30.05.2019 року по справі №820/1009/17, від 03.04.2020 року по справі №160/4200/19, від 10.04.2020 року по справі №440/1082/19, від 16.04.2020 року по справі №805/5017/15-а.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість та недоведеність в даному випадку доводів контролюючого органу.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно ненадання документів позивачем, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Статтею 1 розділу 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

11.12.2015 року ДПІ звернулась до керівника ДП «Завод ім. В.О.Малишева» з листом № 7166/10/20-38-22-05-04, в якому повідомило, що у зв`язку з проведенням документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Завод ім. В.О. Малишева» (п.н. 14315629) та на виконання п.п. 20.1.2, п.п.20.1.6. ст.20, Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, просило надати для дослідження перевіряючим оригінали наступних документів з питань формування податкового кредиту та податкових зобов`язань в частині взаємовідносин з ТОВ «МЕХАНІК» (п.н. 21220757) за травень 2015 з ТОВ «Вторцветметресурс» ( п.н.37764366) за період червень 2015 та по взаємовідносинам з ПП «Елін-2007» (п.н 35577263), ТОВ фірма «Оргтехніка» (п.н. 23006353) за період липень 2015 року та подальшому ланцюгу постачання: реєстри виданих та отриманих податкових накладних за перевіряємий період, отримані та видані податкові накладні; банківські документи, касові документи; прибуткові та видаткові накладні; отримані та видані акти виконаних робіт (послуг); договори; товарно-транспортні накладні; обігово-сальдові відомості по рахунках 361, 631. (т.1 а.с.44).

Як вбачається з акту перевірки п.3 (т.1 а.с.17) від 22.12.2015 року № 1491/20-36-22-05-07/14315629 позивачем були надані відповідачу всі вищевказані документи на ознайомлення в оригіналах.

11.01.2016 року позивачем було отримано запит № 7160/10/20-36-22-03-14 від 11.12.2015 щодо надання відповідачу оригіналів документів, які підтверджують формування об`єкту оподаткування з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ ХП Механік за травень 2015, ТОВ Вторцветметресурс за червень 2015, з ТОВ фірма Оргтехніка за липень 2015, з ПП Елін-2007 за липень 2015, зокрема: регістри бухгалтерського обліку, обігово-сальдових відомостей в розрізі всіх бухгалтерських рахунків і субрахунків і щодо віднесення до складу собівартості реалізованої продукції за перевіряємий період (т.1 а.с.25).

Дата отримання вказаного запиту - 11.01.2016 року підтверджується штампом канцелярії позивача за №116, тобто вказаний запит позивачем було отримано вже після складення акту перевірки від 22.12.2015 року, після закінчення перевірки.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача про ненадання позивачем оригіналів витребуваних документів під час проведення перевірки.

Колегія судідв вважає, що оскільки первинні документи по взаємовідносинам позивача із контрагентами з ТОВ ХП Механік, ТОВ Вторцветметресурс, ТОВ фірма Оргтехніка і ПП Елін-2007 оформлені у відповідності до вимог ст. ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", чим спростовано висновки перевіряючих під час проведення перевірки стосовно порушення позивачем положень податкового законодавства, то на разі наявні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2016 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів перед судом належними та допустимими доказами правомірність свого рішення, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2016 року - підлягає задоволенню.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2016 суб`єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року по справі № 820/479/16 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року по справі № 820/479/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 05.03.2021 року