Справа № 520/15549/2020
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

02 березня 2021 р. № 520/15549/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 0032684), Управління Державної служби охорони про ГУМВС України в Харківській області (вул. Полтавський шлях, буд. 20, м. Харків, 61012, ), треті особи - Управління поліції охорони в Харківській області (вул. Полтавський шлях, буд. 20, м. Харків, 61052, ), Національної поліції України (вул. Ак. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 288 150,00 грн., у зв`язку із встановленням інвалідності 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх прав та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області без розгляду їх по суті;

- скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 30.04.2020 року №13866/15-2020 про повернення матеріалів та від 27.08.2020 року №28418/15-2020 про повторне повернення матеріалів без прийняття рішення про призначення і виплату мені, ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області;

- зобов`язати Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії втретє надіслати до Міністерства внутрішніх справ України у передбачений Порядком №850 строк документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 288 150,00 грн. у зв`язку із встановленням інвалідності 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України втретє розглянути документи відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, по ОСОБА_1 заяві та прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 288 150,00 грн. у зв`язку з встановленням з 14.12.2018 року 3 групи інвалідності за рахунок бюджетних коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Національної поліції України, а також надіслати до Національної поліції України для виділення та перерахування на рахунок Управління поліції охорони в Харківській області грошових коштів у сумі 288 150,00 грн. та видання наказу про виплату ОСОБА_1 зазначеної допомоги.

В обґрунтування позову зазначив, що дії відповідачів стосовно відмови у призначені та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у встановленому законодавством порядку незаконними та протиправними. Просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У відзиві Управління Державної служби охорони про ГУМВС України в Харківській області та третя особа - Управління поліції охорони в Харківській області наголосили, що рішення про призначення або відмову в призначенні грошової допомоги особи приймає саме МВС України такі рішення приймаються в порядку черговості та виплати провадяться за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ України, органом у якому проходив службу працівник міліції. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Міністерство внутрішніх справ України не скористалося правом, наданим адміністративним процесуальним законодавством, та не надало відзив на позовну заяву.

Позивач правом, наданим адміністративним процесуальним законодавством, подати відповідь на відзив не скористався.

В поясненнях Національна поліції України наголосила, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та був звільнений наказом МВС України від 17.07.1995 року №488, отже позивач в органах Національної поліції України не служив. Таким чином, до спірних правовідносин, має бути застосований Закон України "Про міліцію", та постанова Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року. Так, Порядком чітко встановлено, що заяву про виплату цією допомоги такий працівник подає курівнику внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення. Оскільки позивач проходив службу і був звільнений з органів внутрішніх справ, а не з органів поліції, за Порядком № 850 органом, уповноваженим на прийняття остаточного рішення є МВС України. Окрім того, чинне законодавство не передбачає обов`язку Національної поліції та її територіальних органів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам Державної служби охорони МВС України, які були прийняті до органів Національної поліції у встановленому порядку, а навпаки встановлює механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності виключно поліцейським. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Зазначена справа розглянута пізніше, оскільки довідкою від 02.03.2021 р. по справі 520/15549/2020 підтверджено, що суддя Полях Н.А. в період з 28.12.2020 р. по 17.01.2021р., 11.02.2021 р., 15.02.2021 р., 16.02.2021 р., 19.02.2021 р. перебувала у щорічній відпустці.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , внутрішніх справ з 02 грудня 1984 року проходив службу в органах внутрішніх справ (а.с. 14). Позивач був звільнений зі служби наказом №488 від 17.07.1995 року.

За результатом розгляду медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) 17.12.2018 року, позивачу було встановлено факт втрати 40% професійної працездатності.

Довідкою серії 10 ААА №017674, виданою Обласною медико-соціальною експертною комісією №3 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" підтверджено, що причиною втрати професійної працездатності стало захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (серія 12 ААА №989655) позивачу встановлена третя група інвалідності (а.с. 19).

Постановою № 13 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" №13 від 03.10.2018 року на підставі статті 39 б,55 в, 60 г; розкладу хвороб і фізичних вад Наказу МВС України від 17.07.1995 року №488 гр.1. підтверджена наявність у позивача захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Вказана Постанова прийнята відповідно до Наказу МВС України від 03.04.2017 року №285 згідно законодавства, чинного на момент звільнення зі служби позивача, про що зазначено в самій Постанові №56 від 03.10.2018 року.

ОСОБА_1 21.02.2020 року звернувся до Голови ліквідаційної комісії УДСО при УМВС України в Харківській області із заявою про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що 14.12.2018 року позивачу за результатами розгляду МСЕК йому встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с. 16).

Листом №48/9-10/Бр.л.к. від 14.05.2020 року ліквідаційної комісії Управління державної служби охорони при ГУМВСУ в Харківській області позивача було проінформовано про те, що 05.03.2020 року ліквідаційною комісією УДСО при ГУМВСУ в Харківській області було складено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 3 групи в сумі 288 150,00 грн.

Також позивача повідомлено про те, що у зв`язку із недоліками в документах, ліквідаційна комісія УДСО при ГУМВС України в Харківській області не має достатніх правових підстав для направлення поданих позивачем документів до Національної поліції України (а.с. 22 23).

Листом Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 30.04.2020 року №13866/15-2020 всі документи щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 було повернуто без прийняття МВС України відповідного рішення про її призначення з вказівкою про те, що прийняття рішень з питань призначення одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони згідно з чинним на сьогодні законодавством належить до компетенції Національної поліції України (а.с. 24).

Позивач 18.06.2020 року після отримання відповіді Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації №01-13/572 від 16.06.2020 року та доданих до неї копій документів звернувся з заявою до ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВСУ в Харківській області про повторне направлення документів до відповідного органу щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги з урахуванням відповіді Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації №01-13/572 від 16.06.2020 року. Копія зазначеної відповіді Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації №01-13/572 від 16.06.2020 року та копії доданих до неї документів було також подано до ліквідаційної комісії разом з заявою від 18.06.2020 року.

Згідно з відповіддю №48/9-18/Бр/лк від 18.09.2020 року ліквідаційної комісії Управління державної служби охорони ГУМВСУ в Харківській області листом ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВСУ в Харківській області від 08.07.2020 року №48/5-14/Бр/лк на адресу МВС України вдруге було надіслано складений ліквідаційною комісією висновок про призначення до виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням позивачу інвалідності 3 групи в сумі 288 150,00 грн. та надані всі необхідні документи.

Листом Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 27.08.2020 року №28418/15-2020 всі документи щодо призначення одноразової грошової допомоги було повторно повернуто без прийняття МВС України відповідного рішення про її призначення та з вказівкою про те, що прийняття рішень з питань призначення одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони згідно з чинним на сьогодні законодавством належить до компетенції Департаменту поліції охорони.

Також Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України в листі вказав на наявність порушень законодавства під час проведення огляду МСЕК через відсутність у її складі представників закладів охорони здоров`я МВС України, а також на відсутність в поданих позивачем документах інформації про наявність або відсутність встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності та раніше виплачених сум, подання якої необхідне згідно з умовами пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Окрім того, позивача було проінформовано, що господарська діяльність УДСО при ГУМВС України в Харківській області з надання охоронних послуг по укладеним договорам повністю припинилася з 01.01.2016 року і грошові кошти для виплати позивачу одноразової грошової допомоги за рахунок коштів цього суб`єкта господарювання на сьогодні немає, Управління поліції охорони в Харківській області на сьогодні є лише отримувачем бюджетних коштів для виплати одноразової грошової допомоги поліцейським та колишнім працівникам міліції охорони, яка призначається їм до виплати за рахунок бюджетних коштів на утримання Національної поліції України.

Разом з цим, питання прийняття рішень про призначення одноразової грошової допомоги та порядок її виплати колишнім працівникам ОВС України врегульовані пунктами 9-11 Порядку №850, згідно з якими відповідне рішення про призначення одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції повинно прийматися саме МВС України, а не Департаментом поліції охорони.

Відповідного порядку дій органів поліції охорони щодо прийняття рішень про призначення і виплату одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони згідно з постановою КМУ від 27.12.2018 року №1146 на сьогодні ні МВС України, ні Національною поліцією України не затверджено.

З урахуванням викладених обставин, позивачу було повернуто всі подані ним документи для призначення одноразової грошової допомоги разом з копіями наявних у ліквідаційної комісії документів щодо листування з питань призначення одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись із таким рішенням та діями суб`єктів владних повноважень позивач звернувся до Харківського окружного суду за захистом своїх прав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд вважає, що для вирішення спору необхідно з`ясувати належність виконання відповідачами повноважень щодо здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі та відповідність оскаржуваних дій відповідачів ст. 19 Конституції України та ст. 2 КАС України.

Правові засади організації та діяльності міліції України, а також порядок проходження служби в міліції визначав Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ.

Згідно пункту 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015 року (який набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеного припису Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 3 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.

Пунктом 2 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції встановлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Проаналізувавши наведені положення законодавства в контексті встановлених обставин справи, суд доходить до висновку про те, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак, у даному випадку таке рішення відповідачем, Міністерством внутрішніх справ України, не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Надаючи оцінку діям Міністерства внутрішніх справ України щодо розгляду документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, суд виходить з того, що у відповідності до Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що відповідачем зроблено не було.

Повернення ж документів для подальшого надсилання за належністю до Національної поліції України не передбачено, а тому, повернення Міністерством внутрішніх справ України документів позивачу без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить зазначеним вище приписам.

Відтак, суд приходить до висновку, що у зв`язку з неприйняттям відповідачем, Міністерством внутрішніх справ України, після надходження документів позивача відповідного рішення, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 288 150,00 грн., у зв`язку із встановленням інвалідності 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх прав та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області без розгляду їх по суті.

Окрім того, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 30.04.2020 року №13866/15-2020 про повернення матеріалів та від 27.08.2020 року №28418/15-2020 про повторне повернення матеріалів без прийняття рішення про призначення і виплату мені, ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області.

З метою відновлення порушеного права, суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, по заяві ОСОБА_1 .

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.02.2019 р. у справі №802/498/18-а, від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17 та від 10 жовтня 2018 року у справі № 733/1290/16-а.

При цьому, враховуючи, що Міністерством внутрішніх справ України документи, щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ-ї групи були повернуті, то вимога зобов`язати Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України у передбачений Порядком №850 строк документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 288 150,00 грн. у зв`язку із встановленням інвалідності 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 288 150,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 року у справі за позовом ТОВ "Аскоп-Україна" до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів зазначив, що "спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення".

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 № 7, суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Питання щодо прийнятті позитивного чи негативного рішення в спірних правовідносинах належить до виключної компетенції Міністерства внутрішніх справ України та не входить до компетенції суду.

Враховуючи вищезазначене, оскільки суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд доходить висновку про відмову у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

Стосовно вимоги позивача про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 288 150,00 грн. у зв`язку з встановленням з 14.12.2018 року 3 групи інвалідності за рахунок бюджетних коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Національної поліції України, а також надіслати до Національної поліції України для виділення та перерахування на рахунок Управління поліції охорони в Харківській області грошових коштів у сумі 288 150,00 грн. та видання наказу про виплату ОСОБА_1 зазначеної допомоги, суд зазначає наступне.

Пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015 року (який набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію". В той же час, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Згідно з п. 10 Порядку, грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Враховуючи вищезазначене, Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, Управління поліції охорони в Харківській області та Національна поліція України не є розпорядниками бюджетних коштів для виплати одноразової грошової допомоги працівникам міліції, у зв`язку з чим вимога позивача не підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності його дій.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 278, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 0032684), Управління Державної служби охорони про ГУМВС України в Харківській області (вул. Полтавський шлях, буд. 20, м. Харків, 61012, ), треті особи - Управління поліції охорони в Харківській області (вул. Полтавський шлях, буд. 20, м. Харків, 61052, ), Національної поліції України (вул. Ак. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 288 150,00 грн., у зв`язку із встановленням інвалідності 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх прав та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області без розгляду їх по суті

Скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 30.04.2020 року №13866/15-2020 про повернення матеріалів та від 27.08.2020 року №28418/15-2020 про повторне повернення матеріалів без прийняття рішення про призначення і виплату мені, ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету установлення інвалідності Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, по заяві ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України у передбачений Порядком №850 строк документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 288 150,00 грн. у зв`язку із встановленням інвалідності 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних відшкодувань з Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 0032684) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 5403,90 (п`ять тисяч чотириста три гривні дев`яносто копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 березня 2021 року.

Суддя Н.А. Полях