Справа № 420/3426/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3426/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області Єгорова О.С. (згідно витягу),

представника ОСОБА_1 Осіпенко І.В. (згідно ордеру),

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення штрафу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 21 квітня 2020 року надійшла позовна заява Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 до Державного бюджету України на р/р 5005, МФО 899998 в Казначейство України (ЕАП), одержувач УК у м. Одесі/Київський р-н, , код бюджетної класифікації 21081100 суму штрафу в розмірі 6783,00 грн.

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року позов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області залишено без руху. Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали (з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України).

19 травня 2020 року ухвалою суду продовжено Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області строк для усунення недоліків позовної заяви. Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

22 травня 2020 року до суду від позивача за вх.№19685/20 надійшла уточнена позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 до Державного бюджету України на р/р 5005, МФО 899998 в Казначейство України (ЕАП), одержувач УК у м. Одесі/Київський р-н, , код бюджетної класифікації 21081100 суму штрафу в розмірі 6783,00 грн.

Ухвалою суду від 27 травня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вх.№19685/20), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

23 червня 2020 року до суду від представника ОСОБА_1 за вх. №24040/20 надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, в якій просить суд:

1) Визнати протиправним та скасувати рішення №5 від 29.05.2020 року, прийняте ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083,00 грн.;

2) Визнати протиправним та скасувати рішення №6 від 29.05.2020 року, прийняте ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700,00 грн.

Ухвалою суду від 23 червня 2020 року зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень залишено без руху. Встановлено позивачу за зустрічним позовом 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

26 червня 2020 року до суду від представника ОСОБА_1 за вх. №24579/20 надійшла заява про усунення недоліків з належним чином оформленою зустрічною позовною заявою (у 2-х примірниках).

Ухвалою суду від 01 липня 2020 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень. Об`єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень з первісним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення штрафу. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

31 серпня 2020 року усною ухвало, внесеною до протоколу судового засідання продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про витребування оригіналів доказів задоволено. У задоволенні клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про призначення технічної експертизи документів відмовлено.

16 вересня 2020 року усною ухвало, внесеною до протоколу судового засідання, витребувано у Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів справ, за результатами розгляду яких прийнято спірні рішення №5 та №6 від 29.05.2020 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу а також оригінали списків згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, якими було направлено ОСОБА_1 спірні рішення для огляду у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року зупинено провадження по адміністративній справі до 12.00 год. 06.10.2020 року.

06 жовтня 2020 року усною ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №420/3426/20 до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року зупинено провадження по справі до скасування обмежень в Одеському окружному адміністративному суді у розгляді справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу.

23 лютого 2021 року усною ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позову Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області зазначає, що на адресу позивача від управління реклами Одеської міської ради надійшли відомості, що за адресою: АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 розміщено рекламні конструкції без дозвільних документів, а саме плівка на зовнішній поверхні вікон 1 шт, розміром 0,55х1,2х1ст. Позивачем було складено протокол про порушення законодавства про рекламу та прийнято спірне рішення про накладення штрафу з підстав розміщення рекламних конструкцій без дозвільних документів. Крім того, позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про надання документів, та з огляду на ненадання витребуваних документів, також, прийнято рішення про накладення штрафу. Оскільки відповідачем добровільно штрафи не сплачено, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулось до суду з позовною заявою про стягнення вказаних сум.

23 червня 2020 року до суду (вх.№24033/20) від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву у якій представник позивача проти позовних вимог заперечує, вказує, що спірні рішення позивачем, які були направлені на його адресу, отримані відповідачем не були, з ними він ознайомився лише 22.04.2020 року разом з отриманою позовною заявою, а відтак звернення до суду є передчасним. Підкреслює, що позивачем додаткових дій щодо направлення та вручення рішень не вчинялось.

30 червня 2020 року від Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області надійшла відповідь на відзив (вх.№24878/20) у якій позивач не визнає доводи відповідача та зазначає, що неотримання відповідачем рекомендованого листа з спірними рішеннями з причин, що не залежать від позивача, не є підставою для висновку щодо передчасного подання позову. Вказує, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області прийняті спірні рішення виключно в межах повноважень, встановлених законодавством України.

28 липня 2020 року від представника ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№29446/20) у яких зазначено, що у позивача не виник обов`язок з оплати, отже, не настав й строк звернення до суду у позивача; повноваження у Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області щодо складання спірних рішень відсутнє; нежитлове приміщення передане ним за договором позички.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви позивач за зустрічним позовом зазначає, що строк звернення до суду у відповідача за зустрічним позовом не настав, вказує, що у відповідача за зустрічним позовом відсутні повноваження щодо прийняття спірних рішень, оскільки у даній справі не відбувається захист прав споживачів реклами.

13 липня 2020 року до канцелярії суду від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (вх.№ЕП/10571/20, №26908/20) у якому Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області зазначає, що ним було повністю дотримано порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, вказує, що накладати штрафи за порушення законодавства про рекламу мають повноваження саме органи Держпродспоживслужби та просить відмовити у задоволенні вимог, викладених зустрічній позовній заяві.

28 липня 2020 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву (вх.№29447/20) у якій зазначається, що відправлення за його адресу зі спірними рішеннями повернулось до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області не з причини «із закінченням строку його зберігання у відділенні», а відтак у нього й не виник обов`язок з оплати та, відповідно, не настав й строк звернення до суду у відповідача за зустрічною позовною заявою; вказує, що повноваження Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області щодо складання спірних рішень виникають тільки щодо захисту прав споживачів реклами; підкреслює, що нежитлове приміщення передане ним за договором позички, а відтак неможливо встановити ким він є: рекламодавцем, виробником реклами чи її розповсюджувачем.

06 серпня 2020 року до канцелярії суду від відповідача за зустрічним позовом надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№30714/20) у яких Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області зазначає, що у нього виникли підстави звернення до суду, а спірні рішення прийняті законно та повноважним органом.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позовну заяву, відповіддю на відзив, запереченнями, зустрічною позовною заявою, відзивом на зустрічний позов, відповіддю на відзив на зустрічний позов, запереченнями, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.8), ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та основними видами діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 20707637 від 19.11.2014 року (т.1 а.с.180) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень ЕЕК 103204 (т.1 а.с.181), нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 площею 77,2 кв.м. належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до договору позички №б/н від 01 січня 2018 року (т.1 а.с.182-184), укладеного між ФОП ОСОБА_1 (Позичкодавець) та ФОП ОСОБА_2 (Користувач), Позичкодавець передає користувачу у безоплатне користування на строк, що обумовлений цим договором, нежитлове приміщення загальною площею 77,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 104 (п.1.1.договору позички). Строк, на який надається об`єкт позички, становить 1 (один) календарний рік з моменту його передачі (п.3.1.договору позички).

Відповідно до акту №1 від 01.01.2018 року приймання-передачі об`єкта позички за договором позички №б/н від 01.01.2018 року (т.1 а.с.185), ФОП ОСОБА_1 (Позичкодавець) передав ФОП ОСОБА_2 (Користувач) нежитлове приміщення загальною площею 77,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Управління реклами Одеської міської ради звернулось до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області з листом №01-35/771 від 14.12.2018 року (т.1 а.с.5) у якому повідомлено, що на адресу ФОП ОСОБА_3 було винесено припис про усунення порушень з вимогою здійснити демонтаж рекламного засобу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу на розміщення зовнішньої реклами та прохання вжити відповідні заходи реагування в межах компетенції. До листа додається копія акту фіксації (т.1 а.с.6) та копія припису (т.1 а.с.7).

Відповідно до акту фіксації недотримання вимог Правил розміщення зовнішньої реклами в м.Одесі, Порядку розміщення вивісок на території м.Одеси №009164/18 від 07.12.2018 року (т.1 а.с.6), місце здійснення фіксації: АДРЕСА_1 ; найменування юридичної або фізичної особи: ФОП ОСОБА_1 (шарм). Код ЄДРПОУ/ІПН: НОМЕР_1 . Юридична адреса: АДРЕСА_3 . Актом зафіксовано: 1.Вид конструкції: зовнішня реклама. 2.Тип конструкції, розмір, площа, кількість тощо: 1) плівка на зовнішній поверхні вікон 1 шт. розмір: 0,55х1,2х1ст. 3.Технічний стан (зовнішній вигляд, наявність дефектів): задовільний. 4.Освітлення конструкції: без підключення до електромереж. 5.Наявність дозвільних документів: відсутні. Також, до зазначеного акту фіксації додана фото плівки на вікні над дверима з надписом «салон красоты ШАРМ» без зображень.

Відповідно до припису, який складений управлінням реклами Одеської міської ради від 10.12.2018 року №01-20/7517 (т.1 а.с.7) на ім`я ФОП ОСОБА_1 щодо усунення порушень вимог Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №2067 (із змінами та доповненнями), Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі у новій редакції, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року №434 (із змінами та доповненнями), Правил благоустрою території міста Одеси (текстова частина) у новій редакції, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI (із змінами та доповненнями), встановлених актом фіксації: №009164/18 від 07.12.2018 року за місцем розташування рекламного засобу: АДРЕСА_1 в порушення ст.16 Закону України «Про рекламу», п.3 Типових правил, п.6.1. Правил розміщення зовнішньої реклами у АДРЕСА_4 ) плівка на зовнішній поверхні вікон 1 шт. розмір 0,55х1,2х1ст. У зв`язку з цим, вимагається здійснити демонтаж конструкції протягом 5 днів з моменту отримання даного припису. У разі невиконання цього припису, конструкція буде демонтована силами КУ «Одесреклама». Про усунення зазначених порушень необхідно письмово повідомити управління реклами із доданням відповідної фотофіксації не пізніше наступного дня від дати демонтажу рекламного засобу.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази направлення зазначеного припису на адресу ОСОБА_1 .

11 січня 2019 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області на адресу ФОП ОСОБА_1 складено вимогу №291/05/25 у порядку ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу» (т.1 а.с.11), відповідно до якої зобов`язано надати протягом трьох робочих днів з дня отримання листа належним чином завірені копії документів: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців; письмові пояснення; документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договір, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи, макети замовлень тощо).

Зазначену вимогу отримано ФОП ОСОБА_1 31.01.2019 року (т.1 а.с.12).

ФОП ОСОБА_1 направив на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області лист від 04.02.2019 року (вх.№1235/25 від 07.02.2019 року) (т.1 а.с.114-117) у якому відмовив позивачу у наданні документів з підстав відсутності у ного повноважень у цій сфері.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області 11.02.2019 року складено протокол №2 про порушення законодавства про рекламу (т.1 а.с.9) відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про наявні ознаки порушення ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» щодо порядку розміщення зовнішньої реклами, а саме: розміщення зовнішньої реклами без відповідного дозволу виконавчого органу Одеської міської ради, зокрема плівки на зовнішній поверхні вікон розмірами 0,55х1,2х1ст., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

19 лютого 2019 року на підставі протоколу №2 від 11.02.2019 року Головним управління Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято рішення №2 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (т.1 а.с.10), відповідно до якого вирішено: розпочати розгляд справи про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» - згідно з п.11 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693 (далі-Порядок №693).

19 лютого 2019 року Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області на адресу ФОП ОСОБА_1 направило повідомлення №1297/05/25 (т.1 а.с.13), яким зазначило, що за направленням управління реклами Одеської міської ради КУ «Одесреклама» здійснювався огляд рекламних носіїв щодо дотримання субєктами господарювання Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Одесі.

За результатами огляду встановлено розміщення зовнішньої реклами плівки на зовнішній поверхні вікон розмірами 0,55х1,2х1ст., без відповідного дозволу за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з чим було винесено припис про усунення порушень. Оскільки припис управління реклами Одеської міської ради ФОП ОСОБА_1 не було виконано 26.12.2018 матеріали зазначеної перевірки були передані до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області для вжиття заходів реагування, в межах наданої компетенції, відповідно до законодавства про рекламу. Посадовими особами складено протокол про порушення законодавства про рекламу та прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу. Повідомляється, що засідання у справі щодо порушення законодавства про рекламу відбудеться 06 березня 2019 року. Зазначене повідомлення було відправлено 21.02.2019 року (т.1 а.с.14-15).

06 березня 2019 року Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області на адресу ФОП ОСОБА_1 направило повідомлення №1730/05/25 (т.1 а.с.16), змісту, аналогічного зі змістом повідомлення від 19 лютого 2019 року №1297/05/25, та повідомило, що засідання у справі щодо порушення законодавства про рекламу відбудеться 19 березня 2019 року. Зазначене повідомлення було вручено 19.03.2019 року (т.1 а.с.17).

19 березня 2019 року Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області на адресу ФОП ОСОБА_1 втретє направило повідомлення за №2032/05/25 (т.1 а.с.18), де повідомило, що засідання у справі щодо порушення законодавства про рекламу відбудеться 19 квітня 2019 року. Зазначене повідомлення було відправлено 20.03.2019 року (т.1 а.с.19-20).

19 квітня 2019 року позивач вчетверте направив за допомогою спецкур`єра повідомлення №3055/05/25 (т.1 а.с.21) про засідання у справі щодо порушення законодавства про рекламу, та зазначив про дату його призначення 26 квітня 2019 року. Повідомлення отримано 23.04.2019 року (т.1 а.с.22).

02 травня 2019 року представник ФОП ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області з заявою у якій просив перенести розгляд справи щодо порушення законодавства про рекламу до отримання копій матеріалів справи (т.1 а.с.23).

Відповідно до акту ознайомлення з матеріалами справи ФОП ОСОБА_1 на вимогу адвоката Осіпенко І.В. від 08.05.2019 року (т.1 а.с.24), «адвокат ОСОБА_4 ознайомився з матеріалами справи шляхом фотографування, відмітку про ознайомлення не залишив».

17 травня 2019 року Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області на адресу ФОП ОСОБА_1 направило повідомлення за №3714/05/25 (т.1 а.с.25), де повідомило, що засідання у справі щодо порушення законодавства про рекламу відбудеться 29 травня 2019 року. Повідомлення отримано 22.05.2019 року (т.1 а.с.26).

Відповідно до протоколу №4 про порушення законодавства про рекламу від 04 березня 2019 року Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (т.1 а.с.30), відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , складений протокол про наявні ознаки порушення ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу», а саме: ненадання необхідних для розгляду справи (здійснення повноважень щодо контролю) документів, які містять інформацію про вартість розповсюдженої реклами на зовнішньому рекламному носії, зокрема плівки на зовнішній поверхні вікон розмірами 0,55х1,2х1ст, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі протоколу №4 від 04.03.2019 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято рішення №4 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (т.1 а.с.31), відповідно до якого вирішено: розпочати розгляд справи про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу» - згідно з п.11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693.

Відповідно до протоколу №2/1 засідання у справі про порушення законодавства про рекламу від 29 травня 2019 року Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (т.1 а.с.27), встановлено: факт порушення ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» щодо порядку розміщення зовнішньої реклами, а саме: розміщення зовнішньої реклами за адресою: АДРЕСА_1 без відповідного дозволу виконавчого органу Одеської міської ради, зокрема плівки на зовнішній поверхні вікон розмірами 0,55х1,2х1ст., за що передбачена відповідальність ч.4 ст.27 Закону України «Про рекламу» - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами. У зв`язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1 документів щодо вартості реклами, яка розповсюджується з порушенням вимог законодавства щодо її розміщення, вважаємо за доцільне застосування до суб`єкта господарювання штрафні санкції згідно з ч.7 ст.27 Закону України «Про рекламу» відповідно до розрахунку.

На підставі матеріалів справи та протоколу засідання №2/1 від 29.05.2019 року, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області прийняло рішення №5 від 29.05.2019 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу (т.1 а.с.28), яким вирішено: за порушення вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» щодо розміщення зовнішньої реклами, на підставі ч.7 ст.27 Закону України «Про рекламу» накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 5083 грн; зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 сплатити у встановленому порядку штраф у зазначеному розмірі до державного бюджету; у 3-денний строк після сплати штрафу письмово повідомити державний орган, який наклав стягнення.

До зазначеного рішення №5 від 29.05.2019 року додано розрахунок штрафних санкцій згідно з ч.7 ст.27 Закону України «Про рекламу» (т.1 а.с.29), відповідно до якого, вартість розповсюдженої реклами неможливо встановити та зазначено передбачений розмір штрафних санкцій від 17 грн до 5100 грн.

Відповідно до протоколу №4/1 засідання у справі про порушення законодавства про рекламу від 29 травня 2019 року Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (т.1 а.с.32), встановлено: факт порушення ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу», а саме: неподання документів, необхідних для здійснення передбачених законодавством про рекламу повноважень щодо контролю, зокрема інформації про вартість розповсюдженої реклами на зовнішньому рекламному носії (плівки на зовнішній поверхні вікон розмірами 0,55х1,2х1ст), за адресою: АДРЕСА_1 , за що передбачена відповідальність ч.6 ст.27 Закону України «Про рекламу» - у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі матеріалів справи та протоколу засідання №241 від 29.05.2019 року, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області прийняло рішення №6 від 29.05.2019 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу (т.1 а.с.33), яким вирішено: за порушення вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу» на підставі ч.6 ст.27 Закону України «Про рекламу» накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700 грн; зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 сплатити у встановленому порядку штраф у зазначеному розмірі до державного бюджету; у 3-денний строк після сплати штрафу письмово повідомити державний орган, який наклав стягнення.

Рішення №5 та №6 Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 29.05.2019 року були направлені на адресу ФОП ОСОБА_1 06.06.2019 року (т.1 а.с.35-36, 38) із супровідним листом від 04.06.2019 року №4181/05/25 (т.1 а.с.34).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Щодо повноважень Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області по складанню спірних рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про рекламу», контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

10 вересня 2014 року, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» (далі - Постанова №442), абз.2 п.1 якої передбачено утворити Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фіто санітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) - є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері (п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015 року).

Відповідно до п.2 вказаного Положення Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження (пп.9 п.4 Положення).

При цьому, Законом, який регулює відносини, які пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України є Закон України «Про рекламу», а нормативним документом, що регулює питання накладення уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальними органами в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав), є Постанова Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 року, якою затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу.

Так, на підставі ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил (2067-2003-п), що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» визначено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про рекламу» особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 4 ст.27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зокрема, на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

На підставі п.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

Крім того, відповідно до ч.6 ст.27 Закону України «Про рекламу» за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.7 ст.27 Закону України «Про рекламу» у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог Закону України «Про рекламу», на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. п. 8-12, 14, 16, 18 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники. Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції. Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках не пізніш як за один день.

За приписами п. 16, 18 згаданого Порядку №693 справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи. За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Таким чином, приймаючі спірні рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області наділено повноваженнями приймати рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача за первісним позовом, що відсутність доказів отримання ним припису управління реклами Одеської міської ради від 10.12.2018 року №01-20/7517 (т.1 а.с.7), позбавляє права Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області нарахування штрафів, оскільки заходи реагування позивачем за первісним позовом здійснювались на підставі листа управління реклами Одеської міської №01-35/771 від 14.12.2018 року (т.1 а.с.5) у якому повідомлено, що на адресу ФОП ОСОБА_3 було винесено припис про усунення порушень. Проте, зазначені дії управління реклами Одеської міської ради не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Щодо тверджень позивача за зустрічним позовом про те, що строк звернення до суду у відповідача за зустрічним позовом не настав, суд оцінює їх критично.

Відповідно до п.18 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 року, за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Судом встановлено, що спірні Рішення №5 та №6 від 29.05.2019 року Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області були направлені на адресу ФОП ОСОБА_1 06.06.2019 року (т.1 а.с.35-36, 38) із супровідним листом від 04.06.2019 року №4181/05/25 (т.1 а.с.34).

Відсутність вчинення додаткових дій Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області щодо направлення спірних рішень, про яке зазначає позивач за зустрічним позовом, не передбачено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 року.

Враховуючи, що позивач за зустрічним позовом був обізнаний щодо здійсненого заходу контролю та ухилився від отримання складених за результатами заходу документів, суд вважає, що позивач в подальшому мав проявити зацікавленість.

В свою чергу позивач за зустрічним позовом не навів поважних причин, які б свідчили про об`єктивно непереборні обставини пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення зазначених дій та не підтвердив їх наявність відповідними доказами.

27 серпня 2019 року було повернуто лист від 04.06.2019 року №4181/05/25 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, а відтак у відповідача за зустрічним позовом 28 серпня 2019 року розпочався перебіг строку для звернення до суду.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Так, частиною другою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень (абзац другий).

Відповідно до п.19, 20 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 року, рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку. Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Оскільки законом не встановлено строку на оскарження рішень територіального органу Держпродспоживслужби, застосуванню підлягають положення частини другої статті 122 КАС України, якою встановлено шестимісячний строк звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Станом на дату подання даного адміністративного позову до суду (21.04.2020 року) у відповідача за зустрічним позовом не закінчився строк звернення до суду з метою захисту своїх прав щодо оскарження спірних рішень.

На думку суду визначальним в межах даного адміністративного спору є встановлення того, чи належать розміщені конструкція до реклами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.

Положеннями ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів.

Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067 (далі - Правила №2067).

Ці Правила регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (п. 1 Правил №2067).

Положеннями ч.6 ст.9 Закону України «Про рекламу» встановлено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

З аналізу наведених правових норм слідує, що реклама - це інформація, а вивіска (табличка) - спосіб розміщення інформації. Вивіска (табличка) може мати як рекламний характер, так і інформаційний. Різниця полягає у змісті інформації, а не способі її представлення.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі №323/1766/17, від 04.09.2019 року у справі №1340/4421/18, від 11.11.2019 року у справі № 323/1360/17, від 27.02.2020 року у справі №405/4704/15-а, від 25.03.2020 року у справі №461/4489/16-а.

Відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Пунктом 2 Правил №2067 визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні ч. 7 ст.8 та ч.6 ст.9 Закону України «Про рекламу», оскільки підпадає під визначення «вивіска» чи «табличка».

Згідно з п.48 Постанови №2067 вивіски чи таблички: повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об`єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Забороняється вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Для ідентифікації вивіски як реклами має значення саме інформація, яка на ній розміщена, а саме відомості щодо конкретної особи чи конкретного товару, та яка має на меті формування або підтримання обізнаності та інтересу осіб щодо саме цих особи чи товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №521/7546/17.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до акту фіксації недотримання вимог Правил розміщення зовнішньої реклами в м.Одесі, Порядку розміщення вивісок на території м.Одеси №009164/18 від 07.12.2018 року (т.1 а.с.6) конструкція розміщена на фасаді будинку, за адресою: АДРЕСА_1 ; розміри площини конструкції: 0,55х1,2х1ст. На конструкції зазначено «салон красоты ШАРМ».

Суд зазначає про те, що на зазначеній вивісці міститься інформація, яка не містить закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг відповідача за первісним позовом, вона не є інформацією, призначеною сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), що поставляється/надається підприємством, а відтак не є рекламою і не потребує спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №323/1767/17.

Суд враховує, що матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 припису, який складений управлінням реклами Одеської міської ради від 10.12.2018 року №01-20/7517 (т.1 а.с.7) на ім`я ФОП ОСОБА_1 щодо усунення порушень вимог Закону України «Про рекламу».

Також, відповідно до зазначеного припису вимагається здійснити демонтаж конструкції протягом 5 днів з моменту отримання даного припису.

При цьому, суд враховує, що відповідно до акту огляду щодо наявності рекламоносіїв від 23.05.2019 року з додатками (т.2 а.с.49-53), що складений посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за адресою: АДРЕСА_1 відсутня конструкція з зображенням, яке міститься у акті фіксації КУ «Одесреклама» (т.1 а.с.6), а відтак, суд підкреслює, що матеріали справи не містять доказів наявності відповідної конструкції, що зазначена управлінням реклами Одеської міської ради (т.1 а.с.6) за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, представник Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області у судовому засіданні не зміг чітко відповісти, яка саме конструкція (плівка, зображення тощо), що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 є рекламою, яка розміщена без отримання дозволу.

Суд зазначає, що відповідач за первісним позовом, хоча й є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 104 площею 77,2 кв.м., проте, з огляду на укладений між ФОП ОСОБА_1 (Позичкодавець) та ФОП ОСОБА_2 (Користувач) договір позички №б/н від 01 січня 2018 року (т.1 а.с.182-184), не є рекламодавцем, виробником чи розповсюджувачем реклами.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 цієї статті визначено, що відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Відповідно до визначення термінів, наведених у статті 1 Закону України "Про рекламу":

- рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження;

- розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що суб`єктом відповідальності за розповсюдження реклами може бути дві категорії осіб: 1) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами; 2) рекламодавці, винні у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.

Доказів про те, що позивач за первісним позовом звертався до відповідача за первісним позовом із запитом щодо надання інформації про орендаря приміщення та власника рекламної конструкції, суду не надано.

Отже, ОСОБА_1 не є рекламодавцем, виробником чи розповсюджувачем реклами в розумінні Закону України "Про рекламу", відтак не може бути суб`єктом відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу".

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 11.11.2019 у справі № 826/4358/18.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що конструкція розміщена на фасаді будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,55х1,2х1ст. із зазначенням «салон красоты ШАРМ» не є рекламою у розумінні Закону України «Про рекламу», а позивач за зустрічним позовом не є суб`єктом відповідальності за розповсюдження реклами за вказаною адресою, суд приходить до висновку, що рішення №5 від 29.05.2020 року, прийняте Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області, про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083,00 грн прийнято без врахування усіх обставин справи, а відтак є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В свою чергу, з огляду на те, що позивач за зустрічним позовом не є суб`єктом відповідальності за розповсюдження реклами, конструкція розміщена на фасаді будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,55х1,2х1ст. із зазначенням «салон красоты ШАРМ» не є рекламою у розумінні Закону України «Про рекламу» у нього був відсутній обовязок надавати відповідь на вимогу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №291/05/25 у порядку ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу» (т.1 а.с.11), відповідно до якої зобов`язано надати належним чином завірені копії документів: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців; письмові пояснення; документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договір, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи, макети замовлень тощо), а відтак рішення №6 від 29.05.2020 року, прийняте Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області, про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700,00 грн підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку, що позовна заява Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про стягнення штрафу є такою, що задоволенню не підлягає, а позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень слід задовольнити.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн (т.1 а.с.118), а відтак з суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 10, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 до Державного бюджету України на р/р 5005, МФО 899998 в Казначейство України (ЕАП), одержувач УК у м. Одесі/Київський р-н, , код бюджетної класифікації 21081100 суму штрафу в розмірі 6783,00 грн. відмовити.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №5 від 29.05.2020 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №6 від 29.05.2020 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вул.7-ма Пересипська, 6, м.Одеса, 65042, ).

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 04.03.2021 року.

Суддя О.А. Вовченко

.