Справа № 463/11921/20
Суддя: Мармаш В. Я.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/463/23/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі головуючого судді - Мармаша В.Я.,

при секретарі с/з - Заставній С.Л.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № LV від 06 травня 2020 року, винесену інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Сеньковським В.Є., відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеною, оскільки інспектором з паркування не враховано тієї обставини, що позивачем була здійснена вимушена зупинка навпроти аптеки «DS» на пл. Соборній у м Львові у зв`язку з раптовим погіршенням здоров`я та перебуванням у передкоматозному стані, що відповідає вимогам ПДР України. Згідно з інформацією його родича ОСОБА_2 , яка є завідуючою аптеки «DS» на вул. Шота Руставелі у м Львові, необхідні йому у зв`язку з видаленням щитовидки гормональні препарати були в наявності лише в аптеці, навпроти якої він здійснив вимушену зупинку. Зокрема, він припаркувався на щойно звільнене при ньому місцем скраю проїзної частини в ряді інших автомобілів, які стояли перед та позаду нього, не перешкоджаючи при цьому жодними чином руху автомобілів на пл. Соборній у м Львові. На місці події його не було нетривалий час. Після відвідування аптеки він повернувся до автомобіля та поїхав у своїх справах. При цьому повідомлення про вчинення правопорушення на склі автомобіля не було, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався від державного виконавця, який здійснює її виконання.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, надав суду пояснення аналогічні зазначеним вище.

Представником відповідача подано письмовий відзив на позов, у якому він проти позову заперечив. Виходячи із підстав та мотивів, які зазначені у відзиві. В судове засідання представник відповідача не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України та відсутності підстав, наведених ч. 2 ст. 205 КАС України, справу слід розглядати на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Сеньковським В.Є. винесено постанову про адміністративне правопорушення № LV від 06 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. з тих підстав, що ОСОБА_1 06.05.2020 о 14.59 год. на пл. Соборній, 17 у м. Львові здійснив зупинку транспортного засобу марки «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4в, 33.3.34 ПДР України..

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, інспектора з паркування, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 33.3.34 ПДР України в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено" забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Разом із тим, порушення зазначених вимог ПДР України виключається у разі вимушеної зупинки транспортного засобу, якою відповідно до п. 1.10 ПДР України є припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Приписами ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог п. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку, що представником відповідача не надані докази щодо правомірності оскаржуваної постанови та доведеності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому в діях позивача відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як вбачається із наданих позивачем доказів (пенсійного посвідчення та медичних документів), останній є інвалідом ІІ групи загального захворювання, у зв`язку з видаленням щитоподібної залози, на постійній основі приймає призначені йому гормональні препарати.

Із пояснень позивача, які відповідачем у встановленому порядку не спростовані, 06 травня 2020 року ним була здійснена вимушена зупинка навпроти аптеки «DS» на пл. Соборній у м Львові у зв`язку з раптовим погіршенням здоров`я та перебуванням у передкоматозному стані, що відповідає вимогам п. 1.10 ПДР України, оскільки була безпосередньо зумовлена його станом як учасника дорожнього руху. При цьому він припаркувався на щойно звільнене при ньому місце скраю проїзної частини в ряді інших автомобілів, які стояли перед та позаду нього, не перешкоджаючи при цьому жодними чином руху автомобілів на пл. Соборній у м Львові. Зазначена обставина підтверджується фотознімками транспортного засобу з місця події, які були долучені стороною відповідача.

З пояснень позивача, які стороною відповідача не спростовані, також вбачається, що на місці події його не було нетривалий час, а після відвідування аптеки він повернувся до автомобіля та поїхав у своїх справах. При цьому повідомлення про вчинення правопорушення на склі автомобіля не було, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався від державного виконавця, який здійснює її виконання. Зазначена обставина опосередковано підтверджується фотознімками з місця події, які були долучені стороною відповідача, з яких вбачається, що фотографування правопорушення було нетривалим (в межах двох хвилин) й будь-які повідомлення про вчинення правопорушення на склі автомобіля позивача відсутні.

Доводи сторони відповідача про відсутність стану крайньої необхідності в діях позивача не мають правового значення, так як позивач діяв не в стані крайньої необхідності, а здійснив вимушену зупинку, а тому ПДР України не порушував. Натомість посилання сторони відповідача на факт не увімкнення позивачем аварійної сигналізації на його автомобілі суд вважає не доведеним, оскільки в силу особливостей здійснення фіксації правопорушення за допомогою фотоапарата така обставина не може підтверджуватися фотознімками (оскільки сигнал аварійної сигналізації періодично мигає), а лише даними відеозапису, чого суду не надано. Крім того, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у зв`язку зі здійсненням зупинки в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», а не у зв`язку з не увімкненням аварійної сигналізації на автомобілі під час вимушеної зупинки руху.

Беручи до уваги наведене вище, всупереч вищевказаним вимогам, відповідачами не представлено до суду доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови, а тому суд приходить до висновку, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 241, 243- 246, 286, 293 КАС України, ст.ст. 9, 10, 11, 14-1, 122, 251 КУпАП суд, -

ухвалив:

позов - задовольнити.

Скасувати постанову № LV від 06 травня 2020 року, винесену інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Сеньковським В.Є., про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 255 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 286, 293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Текст рішення складено та підписано суддею 04 березня 2021 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління безпеки міста Львівської міської ради, , м. Львів, вул. Зелена, 9.

Суддя: Мармаш В. Я.