Справа № 160/393/21
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року Справа № 160/393/21
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою відділу реклами Кам`янської міської ради до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява відділу реклами Кам`янської міської ради (далі позивач, відділ реклами) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач, відділ примусового виконання рішень), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі третя особа, ОСОБА_1 ), в якій позивач, з урахуванням уточненої редакції, просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесену Загребельською Даною Сергіївною у виконавчому провадженню ВП №62863933 від 16.11.2020 року про накладення штрафу.
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесену Загребельською Даною Сергіївною у виконавчому провадженню ВП №62863933 від 13.01.2021 року про накладення штрафу.
- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винести постанову про закінчення виконавчого провадження №62863933.
Ухвалою суду від 15.01.2021 року позовну заяву відділу реклами Кам`янської міської ради до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови залишено без руху.
Ухвалою суду від 08.02.2021 року позовну заяву відділу реклами Кам`янської міської ради до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови повторно залишено без руху.
Ухвалою суду від 22.02.2021 року відкрито провадження у вказаній справі
Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Підготовче засідання призначено на 01 березня 2021 року о 10 год. 30 хв.
Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .
Витребувано від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №62863933.
25.02.2021 року від третьої особи на адресу суду шляхом електронного зв`язку надійшли пояснення, в яких останній вважає позовну заяву цілком безпідставною та необґрунтованою. з огляду на наступне. Так, боржник (позивач) в позові вказує, що ним було повторно розглянуто заяву ФОП ОСОБА_1 про продовження строку дії дозволу № 10 на розміщення рекламного засобу та було надіслано лист № 01-14/723 від 20.12.2019 про відмову в продовженні строку дії дозволу. Однак чомусь боржник повністю ігнорує той факт, що його вищевказана відмова № 01-14/723 від 20.12.2019 визнана Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 160/6820/20 протиправною та скасована. Отже боржник вводить суд в оману стверджуючи, що ним виконано судове рішення по справі № 160/8013/19, адже рішенням суду встановлено протиправність відмови боржника №01-14/723 від 20.12.2019, на яку він посилається. Крім того, боржником було порушено строк розгляду заяви про продовження строку дії дозволів, адже рішення про продовження строку дії дозволу або відмову у його продовженні робочий орган зобов`язаний прийняти протягом 10. Однак, відділ реклами Кам`янської міської ради безпідставно порушив строк розгляду заяви позивача від 11.11.2019 року про продовження дії дозволу, оскільки рішення у формі листа було прийнято 20.12.2019 року.
26 лютого 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив та матеріали виконавчого провадження.
01.03.2021 року від третьої особи на адресу суду надійшли пояснення, зміст яких повністю відповідає змісту пояснень від 25.02.2021 року.
В судове засідання 01 березня 2021 року сторони не з`явилися про дату, час та місце проведення повідомлені належним чином.
Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Від відповідача на адресу суду надійшла клопотання про розгляд справи без його участі.
Від третьої особи на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.
Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Статтею 268 КАС України передбачено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
За таких обставин та керуючись приписами ст. 268, 287 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 у справі №160/8013/19, яке набрало законної сили 26.11.2019 визнано протиправним та скасовано рішення Відділу реклами Кам`янської міської ради №01-14/416 від 12 серпня 2019 р. про відмову в продовження строку дії дозволу; зобов`язано Відділ реклами Кам`янської міської ради повторно розглянути заяву ФОП ОСОБА_1 від 02 липня 2019р. щодо продовження строку дії дозволу №10 від 17 серпня 2009р. на розміщення зовнішньої реклами в місті Кам`янське (колишня назва міста - Дніпродзержинськ) строком на п`ять років до 17 серпня 2024р.
20.12.2019 р. відділ реклами Кам`янської міської ради повторно розглянув заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 02 липня 2019р. щодо продовження строку дії дозволу №10 від 17 серпня 2009р. на розміщення зовнішньої реклами в місті Кам`янське строком на п`ять років до 17 серпня 2024р. з урахування висновків, зазначених у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8013/19 від 25.10.2019 р. та рішенням від 20.12.2019 року №01-14/723 відмовив в продовженні строку дії дозволу №10 від 17 серпня 2009р.
Не погодившись з рішенням Відділу реклами Кам`янської міської ради від 20.12.2019 р. за №01-14/723 про відмову в продовженні строку дії дозволу, ФОП ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу реклами Кам`янської міської ради, в якій просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу реклами Кам`янської міської ради №01-14/723;
- зобов`язати Відділ реклами Кам`янської міської ради повторно розглянути заяву позивача щодо продовження строку дії дозволу №10 від 17 серпня 2009 року на розміщення зовнішньої реклами в місті Кам`янське (колишня назва міста - Дніпродзержинськ) строком на п`ять років до 17 серпня 2024 року.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року по справі №160/6820/20 позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу реклами Кам`янської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу реклами Кам`янської міської ради №01-14/723 від 20.12.2019 про відмову в продовженні строку дії дозволу.
Зобов`язано Відділ реклами Кам`янської міської ради повторно розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 02 липня 2019 року щодо продовження строку дії дозволу №10 від 17 серпня 2009 року на розміщення зовнішньої реклами в місті Кам`янське (колишня назва міста - Дніпродзержинськ) строком на п`ять років до 17 серпня 2024 року.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року по справі №160/6820/20 набрало законної сили 25.09.2020 року.

Крім судового оскарження рішення Відділу реклами Кам`янської міської ради №01-14/723 від 20.12.2019, ОСОБА_1 12.08.2020 року направив на адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву, в якій просив прийняти до виконання виконавчий лист, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 29 січня 2020 року про зобов`язання Відділу реклами Кам`янської міської ради повторно розглянути заяву ФОП ОСОБА_1 від 02 липня 2019р. щодо продовження строку дії дозволу №10 від 17 серпня 2009р. на розміщення зовнішньої реклами в місті Кам`янське (колишня назва міста - Дніпродзержинськ) строком на п`ять років до 17 серпня 2024р.

25.08.2020 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції Загребельською Д.С. було відкрито виконавче провадження №62863933 на примусове виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 р. по справі №160/8013/19.

15.09.2020 р. відділ реклами Кам`янської міської ради, листом від 04.09.2020 р. №01-14/491, вх.№8775, повідомив головного державного виконавця Загребельську Д.С. про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 р. по справі №160/8013/19.

05.10.2020 року ОСОБА_1 направив виконавцю лист, в якому повідомив, що лист - відмова від 20.12.2019 за вих. № 01-14/723 визнаний судом протиправним та скасований.

16.11.2020 року відповідачем було винесено постанову про накладення штрафу у ВП №62863933 в розмірі 5 100 грн. за невиконання судового рішення №160/8013/19.

Вказана постанова була отримана позивачем 08.12.2020 року,

13.01.2021 року відповідачем за повторне невиконання рішення суду №160/8013/19 було винесено постанову про накладення штрафу ВП №62863933 в розмірі 10 200 грн.

Не погоджуючись із постановами від 16.11.2020 року та від 13.01.2021 року позивач звернувся із позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України №1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті зазначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для відкриття виконавчого провадження, зокрема є виконавчий документ, виданий на підставі та на виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.63 Закону України №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України №1404-VІІІ передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до цієї норми, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі 10200 грн.

За аналізом наведених норм, накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень ч. 2 ст. 75 та ч. 1 та 2 ст. 89 Закону України №1404-VІІІ мало місце без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Судом встановлено, що 25.08.2020 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції Загребельською Д.С. було відкрито виконавче провадження №62863933 на примусове виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 р. по справі №160/8013/19 про зобов`язання Відділу реклами Кам`янської міської ради повторно розглянути заяву ФОП ОСОБА_1 від 02 липня 2019р. щодо продовження строку дії дозволу №10 від 17 серпня 2009р. на розміщення зовнішньої реклами в місті Кам`янське (колишня назва міста - Дніпродзержинськ) строком на п`ять років до 17 серпня 2024р.

20.12.2019 р. відділ реклами Кам`янської міської ради на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8013/19 повторно розглянув заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 02 липня 2019р. щодо продовження строку дії дозволу №10 від 17 серпня 2009р. на розміщення зовнішньої реклами в місті Кам`янське строком на п`ять років до 17 серпня 2024р. з урахування висновків, зазначених у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8013/19 від 25.10.2019 р. та рішенням від 20.12.2019 року №01-14/723 відмовив в продовженні строку дії дозволу №10 від 17 серпня 2009р.

Дана відмова від 20.12.2019 року №01-14/723 була в подальшому визнана протиправною та скасована вже рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року по справі №160/6820/20, яке набрало законної сили 25.09.2020 року.

З огляду на викладене суд не приймає посилання позивача на виконання ним рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8013/19 від 25.10.2019 р., оскільки відмова від 20.12.2019 року №01-14/723 була скасована рішенням суду від 25.08.2020 року по справі №160/6820/20.

Суд наголошує, що оскаржувані постанови про накладення штрафу були винесені державним виконавцем після судового оскарження відмови у продовженні строку дії дозволу від 20.12.2019 року №01-14/723.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не виконав рішення суду по справі №160/8013/19, оскільки не розглянув заяву ФОП ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1 ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, має бути виконане відділом реклами Кам`янської міської ради.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 т. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року по справі "Brumarescu v. Romania" та від 24 липня 2003 року по справі "Рябих проти Росії" судом зазначено, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Так, у справі "Серінг проти Сполученого Королівства" від 07.07.1989 року Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст.6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 року вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Європейський суд з прав людини у рішенні Юрій Миколайович Іванов проти України наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (Піалопулос та інші проти Греції, Юрій Миколайович Іванов проти України, Горнсбі проти Греції).

Варто також зауважити, що у справах Шмалько проти України, Іммобільяре Саффі проти Італії ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа Сук проти України).

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27.03.2019 у справі №750/9782/16-а.

Аналізуючи зазначені вище норми чинного законодавства та встановивши фактичні обставини справи, суд робить висновок, що держаному виконавцю для реалізації виконання належних повноважень при примусовому виконанні відповідного, в даному разі, рішення суду, надано право за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду накладати відповідні штрафи на боржника, у порядку та розмірі визначеному Законом №1404.

За таких умов, дії відповідача стосовно прийняття оскаржуваних постанов про накладення на позивача штрафу узгоджуються із приписами норм Закону №1404 та визнаються судом як правомірні, а тому позовні вимоги щодо їх скасування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винести постанову про закінчення виконавчого провадження №62863933.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що рішення суду у справі №160/8013/19 згідно з виконавчим документом позивачем не виконано, в зв`язку із чим у суду відсутні правові підстави для зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винести постанову про закінчення виконавчого провадження №62863933.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень рішення якого оскаржуються, належним чином доведено правомірність прийняття оскаржуваних постанов, тоді як позивачем не спростовано доводи відповідача, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, як зазначалося вище, відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Положеннями частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 287 КАС України, якою передбачено розгляд справи десяти днів, датою прийняття судового рішення є 04 березня 2021 року

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви відділу реклами Кам`янської міської ради (, 51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Москворецька, буд. 14А) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (, 49027, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.272 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2021 року.

Суддя О.М. Неклеса