Справа № 280/9246/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 березня 2021 року (о 13 год. 05 хв.)Справа № 280/9246/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Артоуз О.О.,

за участю секретаря Поліщука Я.В.,

представника позивача Кофанової Н.В.

представника відповідача Прокофє`ва С.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (69600. м. Запоріжжя, вул. Північне шосе 20, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038. м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, ) про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (далі - позивач) до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), відповідно до якого позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000254/2 від 10.11.2020, №UA110230/2020/000260/2 від 13.11.2020; визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, оформлені картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00573, №UA110230/2020/00593; стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Український графіт» судовий витрати в сумі 18 699,54 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачем протиправно витребувано у позивача додаткові документи на підтвердження митної вартості товару за відсутності на це визначених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України обґрунтованих підстав. В наданих ПрАТ «Укрграфіт» до митного оформлення документах відсутні розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознаки підробки та наявні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка підлягає сплаті за товар. Банківські платіжні документи до митного органу не могли бути подані, оскільки на момент декларування товару рахунки не було оплачено позивачем. Визначені контрактом умови оплати товару та їх фактичне виконання покупцем безпосередньо ціни товару не стосуються, це не може бути підставою для виникнення сумнівів щодо вартості товару, вказаної в контракті, специфікації та в рахунку на оплату, та для витребування додаткових документів у декларанта. Згідно умов контракту, перевезення товару до границі України (станція Соловечно-екс, Південно-Західної залізниці) здійснювалось за рахунок продавця товару (VKG OІL) і ці витрати включені у вартість товару. ПрАТ «Укрграфіт» не було понесено додаткових витрат, пов`язаних із доставкою товару до границі України, визначені частиною 10 статті 58 Митного кодексу України складові митної вартості відсутні. Просить визнати протиправними та скасувати оскаржені рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Ухвалою суду від 21.12.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.01.2021.

Протокольною ухвалою суду від 14.01.2021 підготовче засідання відкладено на 09.02.2021

18.01.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №2976), в якому зазначив, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Зокрема, згідно п. 5.1 контракту від 30.09.2020 №0IL.01-06.1/267/804/23-16/2021501/34 передбачена оплата за товар протягом 20 календарних днів від дати відвантаження. Платіжне доручення щодо оплати товару до митного оформлення не надано. Інформація в наданих до митного оформлення залізничних накладних не дає зрозуміти ким здійснювалась оплата за перевезення. Декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ст. 53 МК України. Митна вартість може бути визнана за умови надання документів до митного оформлення в повному обсязі. За результатами здійснення митних формальностей винесені рішення про коригування митної вартості товарів, відповідно до яких митна вартість імпортованого товару визначена митницею із застосуванням методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (джерело інформації МД №UA110230/2020/006554 від 20.03.2020, оформлена позивачем часом раніше), та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Враховуючи результати здійснення митних формальностей з контролю правильності визначення митної вартості, виявлені невідповідності відомостей у документах, наданих у підтвердження заявленої декларантом митної вартості під час здійснення митного контролю та оформлення та додатково наданих позивачем протягом строку дії фінансових гарантій документів, у митниці були відсутні підстави для скасування рішень про коригування митної вартості. На підставі вищевикладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

27.01.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.. №5117), відповідно до яких надано додаткові пояснення щодо предмету позову.

01.02.2021 представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив (вх.. №5995), відповідно до яких просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Протокольною ухвалою суду від 09.02.2021 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2021.

У судовому засідання 02.03.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

02.03.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПрАТ «Укрграфіт» () зареєстровано юридичною особою 27.09.1994 та 23.07.2004 відомості про підприємство включені до Єдиного державного реєстру (номер запису: 0000007). Видами діяльності підприємства є 27.90 Виробництво іншого електричного устаткування (основний); 23.20 Виробництво вогнетривких виробів; 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н. в. і. у.; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 52.10 Складське господарство; 56.29 Постачання інших готових страв; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Щодо підстав винесення митним органом рішення про коригування митної вартості №UA110230/2020/000254/2 від 10.11.2020, судом встановлено наступне.

На підставі та умовах укладеного між ПрАТ «Укрграфіт» (Покупець) та VKG OIL AS (Естонія, Продавець) контракту № OIL.01-06.1/267/804/23-16/2021501/34 від 30.09.2020, додатку № 1 (специфікація № 1) до контракту, VKG OIL AS поставлено на ПрАТ «Укрграфіт» партію товару - кокс смоляний по EE 10528765 TS 8:2017 в кількості 866 000 кг., вага з вологою 3 % (суха вага) 820 400 кг, на умовах DAP - границя України (станція Соловечно-екс. Південно-Західної залізниці) згідно Інкотермс-2010.

Згідно додатку № 1 (специфікація № 1) до контракту вартість товару складає 177 євро за 1 тону в перерахунку на 3 % масової частки вологи, з урахуванням чого загальна вартість поставленої партії товару становить 145 210,80 євро.

Для митного оформлення товару декларантом позивача 09.11.2020 подано до підрозділу митного органу м/п «Запоріжжя» електронну митну декларацію №UA110230/2020/024664.

Митна вартість товару визначена декларантом позивача за першим основним методом (за ціною контракту).

Разом із митною декларацією до митного органу було надано: сертифікати якості товару №№ 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235, 236, 237, 238, 239, 240 (0003); рахунки (invoice) №І05-36326 від 21.10.2020, №І05-36329 від 22.10.2020, №І05-36332 від 22.10.2020, №І05-36341 від 23.10.2020 (0380); залізничні накладні СО292546, СО292548, СО292549, СО292550, СО292561, СО292562, СО292639, СО292640, СО292641, СО292642, СО292685, СО292686, СО292687, СО292688 (0722); контракт № OIL.01-06.1/267/804/23-16/2021501/34 від 30.09.2020 (4100); додаток № 1 (специфікація №1) від 30.09.2020 до контракту (4103); довідка про відсутність передоплати від 09.11.2020 № 34/4331 (9000).

У той самий день митним органом було направлено позивачу Повідомлення, в якому зазначено про необхідність надання митниці (за наявності) додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару та обраний метод її визначення згідно з вимогами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, оскільки при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

1. Згідно п.п. 5.1 контракту від 30.09.2020 № OIL.01-06.1/267/804/23-16/2021501/34 передбачена оплата за товар протягом 20 календарних днів від дати відвантаження. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Платіжне доручення щодо оплати товару до митного оформлення не надано;

2. В гр. 23 залізничних накладних від 22.10.2020 №№ С0292546, С0292548 , С0292549 , С0292550, С0292561, С0292562 від 23.10.2020 №№ С0292639, С0292640, С0292641, С0292642 від 26.10.2020 №№ С0292685, С0292686, С0292687, С0292688 «Уплата провізних платежів» зазначено: ЭВР-ВКГ Логистика ООО Договор 4V/286/18, ЛДЗ-ЗАО ТЭФ Вилтеда код 290, БЧВилетда код 2003525/1020400, УЗЧАО УКРГРАФИТ код 8213824, що не дає змоги зрозуміти ким здійснювалась оплата за перевезення. Договірні відносини між зазначеними підприємствами митному органу не відомі.

У зв`язку із наявними розбіжностями у позивача витребувані додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що згідно з ч. 6 ст. 53 Кодексу декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

10.11.2020 декларантом позивача для підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення були надані митному органу пояснення декларанта щодо зазначених зауважень митниці та наступні додаткові документи: висновок ДП «Держзовнішінформ» № 25/92 від 12.10.2020 про вартісні характеристики товару; виписка вих. № 10/4345 від 09.11.2020 з відомості руху ТМЦ за 31.10.2020; виписка вих. № 10/4344 від 09.11.2020 з відомості руху ТМЦ за 02.11.2020; прибуткові ордери №200300п, №200301п від 21.10.2020, №200313п, №200314п від 02.11.2020; митні декларації країни експорту №20ЕЕ5130ЕЕ73091976 від 21.10.2020, №20ЕЕ5130ЕЕ73107848 від 22.10.2020, №20ЕЕ5130ЕЕ73094100 від 22.10.2020, №20ЕЕ5130ЕЕ73122831 від 23.10.2020; лист VKGІLвід 20.07.2020 про відсутність у виробника каталогів, прейскурантів (прайс-листів) на даний вид продукції; лист VKG OIL AS від 24.09.2020 щодо цінової політики виробника на 2020 рік; лист ДП «Держзовнішінформ» № 25/194-Л від 30.01.2020; лист ПрАТ «Укрграфіт» № 34/1851 від 27.05.2020; лист VKG OIL AS від 28.05.2020; лист ПрАТ «Укрграфіт» № 15/2961 на Дніпровську митницю Держмитслужби від 26.10.2020 щодо сировини; Технологічна схема ПрАТ «Укрграфіт» виробництва вуглеграфітової продукції; ПТИ-2.05-19 від 01.03.2019 «Комплект документів на передільну технологічну інструкцію виготовлення пресованих заготовок для графітованої продукції у цеху № 2 ПрАТ «Укрграфіт»; вступні та резолютивні частини рішень Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2020 по справі № 280/3176/20, від 29.09.2020 по справі № 280/3852/20, від 27.10.2020 по справі № 280/5540/20.

Судом встановлено, що каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару митному органу не були надані, через їх відсутність у ПрАТ «Укрграфіт», про що митний орган своєчасно поінформовано та надано на підтвердження лист продавця (виробника товару) VKG OIL AS б/н від 20.07.2020 на запит ПрАТ «Укрграфіт» із повідомленням про неможливість надати цю інформацію в зв`язку із відсутністю каталогів, прейскурантів (прайс-листів) наданий вид продукції.

Відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000254/2 від 10.11.2020 відповідно до якого митна вартість імпортованого ПрАТ «Укрграфіт» товару визначена відповідачем із застосуванням методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно наявної у митного органу інформації та становить 292 євро за 1 тону (МД UA110230/2020/006554 від 20 березня 2020 року), а загальна вартість партії товару, відповідно становить 239 535,60 євро.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, у відповідності до вимог п. 2 ч. 6ст. 54 Митного кодексу України. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.60 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостей з розрахунку 292 EUR/т сухої ваги (МД № UA110230/2020/006554 від 20.03.2020).

В зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів, митним органом було видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2020/00573.

З метою випущення товару у вільний обіг ПрАТ «Укрграфіт» подано до митного органу нову МД № UA110230/2020/024749 від 10.11.2020 та сплачено на 629 972,70 грн. більше митних платежів (різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митницею), шляхом надання гарантій відповідно дорозділу Х МК України.

Протягом терміну, визначеного ч.8 ст.55 МК України, декларантом на адресу митниці направлено звернення (заява) від 20.11.2020 вих. № 16/4547 щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000254/2 від 10.11.2020 та повернення (вивільнення) фінансової гарантії. Додатково надано платіжне доручення в іноземній валюті № 117 від 13.11.2020 на суму 145 210,80 євро. Відмова надана відповідачем листом від 30.11.2020 № 7.5-08-02-2/15/13/11627.

Щодо підстав винесення митним органом рішення про коригування митної вартості №UA110230/2020/000260/2 від 13.11.2020 судом встановлено наступне.

На підставі та умовах укладеного між ПрАТ «Укрграфіт» (Покупець) та VKG OIL AS (Естонія, Продавець) контракту № OIL.01-06.1/267/804/23-16/2021501/34 від 30.09.2020, додатку № 1 (специфікація № 1) до контракту, VKG OIL AS поставлено на ПрАТ «Укрграфіт» партію товару - кокс смоляний по EE 10528765 TS 8:2017 в кількості 457 550 кг., вага з вологою 3 % (суха вага) 439 700 кг, на умовах DAP - границя України (станція Соловечно-екс. Південно-Західної залізниці) згідно Інкотермс-2010.

Згідно додатку № 1 (специфікація № 1) до контракту вартість товару складає 177 євро за 1 тону в перерахунку на 3 % масової частки вологи, з урахуванням чого загальна вартість поставленої партії товару становить 77 826,90 євро.

Для митного оформлення поставленого товару позивачем 13.11.2020 подано до підрозділу митного органу м/п «Запоріжжя» електронну митну декларацію № UA110230/2020/024984.

Разом із митною декларацією до митного органу було надано: сертифікати якості товару №№ 241, 242, 243, 244, 245, 246, 247, 248 (0003); рахунки (invoice) № І05-36343 від 26.10.2020, № І05-36352 від 27.10.2020 (0380); залізничні накладні СО292800, СО292801, СО292802, СО292803, СО292805, СО292806, СО292822, СО292823 (0722); контракт № OIL.01-06.1/267/804/23-16/2021501/34 від 30.09.2020 (4100); додаток № 1 (специфікація №1) від 30.09.2020 до контракту (4103); довідка про відсутність передоплати від 13.11.2020 № 34/4385 (9000).

У той самий день митним органом було направлено позивачу Повідомлення, в якому зазначено про необхідність надання митниці (за наявності) додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару та обраний метод її визначення згідно з вимогами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, оскільки при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

1. Згідно п.п. 5.1 контракту від 30.09.2020 № OIL.01-06.1/267/804/23-16/2021501/34 передбачена оплата за товар протягом 20 календарних днів від дати відвантаження. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Платіжне доручення щодо оплати товару до митного оформлення не надано.

2. В гр. 23 залізничних накладних від 27.10.2020 №№ С0292800, С0292801 , С0292802 , С0292803, С0292805, С0292806, С0292822, С0292823 «Уплата провізних платежів» зазначено: ЭВР-ВКГ Логистика ООО Договор 4V/286/18, ЛДЗ-ЗАО ТЭФ Вилтеда код 290, БЧВилтеда код 2003525/1020400, УЗЧАО УКРГРАФИТ код 8213824, що не дає змоги зрозуміти ким здійснювалась оплата за перевезення. Договірні відносини між зазначеними підприємствами митному органу не відомі.

У зв`язку із наявними розбіжностями у позивача витребувані додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

13.11.2020 декларантом позивача для підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення були надані митному органу пояснення декларанта щодо зазначених зауважень митниці та наступні додаткові документи: висновок ДП «Держзовнішінформ» № 25/65 від 15.07.2020 про вартісні характеристики товару; виписку вих. № 10/4471 від 13.11.2020 з відомості руху ТМЦ за 04.11.2020; прибуткові ордери №200324п, №200325п від 04.11.2020; митні декларації країни експорту №20ЕЕ5130ЕЕ73142879 від 26.10.2020, №20ЕЕ5130ЕЕ73149530 від 27.10.2020; лист продавця (виробника) товару VKG OIL AS від 20.07.2020 про відсутність у виробника каталогів, прейскурантів (прайс-листів) на даний вид продукції; лист VKG OIL AS від 24.09.2020 щодо цінової політики виробника на 2020 рік; лист ДП «Держзовнішінформ» №25/194-Л від 30.01.2020; лист ПрАТ «Укрграфіт» № 34/1851 від 27.05.2020; лист VKG OIL AS від 28.05.2020; лист ПрАТ «Укрграфіт» № 15/2961 на Дніпровську митницю Держмитслужби від 26.10.2020 щодо сировини; Технологічна схема ПрАТ «Укрграфіт» виробництва вуглеграфітової продукції; ПТИ-2.05-19 від 01.03.2019 «Комплект документів на передільну технологічну інструкцію виготовлення пресованих заготовок для графітованої продукції у цеху № 2 ПрАТ «Укрграфіт»; вступні та резолютивні частини рішень Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2020 по справі № 280/3176/20, від 29.09.2020 по справі № 280/3852/20, від 27.10.2020 по справі № 280/5540/20.

Судом встановлено, що каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару митному органу не були надані, через їх відсутність у ПрАТ «Укрграфіт», про що митний орган своєчасно поінформовано та надано на підтвердження Лист продавця - виробника товару - лист VKG OIL AS б/н від 20.07.2020 на запит ПрАТ «Укрграфіт» із повідомленням про неможливість надати цю інформацію в зв`язку із відсутністю каталогів, прейскурантів (прайс-листів) на даний вид продукції.

Відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000260/2 від 13.11.2020 відповідно до якого митна вартість імпортованого ПрАТ «Укрграфіт» товару визначена відповідачем із застосуванням методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно наявної у митного органу інформації та становить 292 євро за 1 тону (МД UA110230/2020/006554 від 20 березня 2020 року), а загальна вартість партії товару, відповідно становить 128 388,53 євро.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, у відповідності до вимог п. 2 ч. 6ст. 54 Митного кодексу України. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.60 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостей з розрахунку 292 EUR/т сухої ваги (МД № UA110230/2020/006554 від 20.03.2020).

В зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів, митним органом було видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00593.

З метою випущення товару у вільний обіг ПрАТ «Укрграфіт» подано до митного органу нову МД №UA110230/2020/025076 від 13.11.2020 та сплачено на 336 396,64 грн. більше митних платежів (різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митницею), шляхом надання гарантій відповідно дорозділу Х МК України.

Протягом терміну, визначеного ч.8 ст.55 МК України, декларантом на адресу митниці направлено звернення (заява) від 23.11.2020 № 16/4576 щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000260/2 від 13.11.2020 та повернення (вивільнення) фінансової гарантії. Додатково надане платіжне доручення в іноземній валюті № 119 від 19.11.2020 на суму 77 826,90 євро. Відмова надана відповідачем листом від 02.12.2020 вих. № 7.5-08-02-2/15/13/11709.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями Дніпровської митниці Держмитслужби позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст. 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем з питання митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, регламентуються Митним кодексом України від 13.03.2012р. №4495-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За правилами статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

У відповідності до частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є Угода по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з частиною 2 статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною першою статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 Митного кодексу України).

Статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, частиною першою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи Частина друга статті 58 Митного кодексу України).

Згідно з частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 Митного кодексу України).

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

При цьому необхідно зазначити, що аналіз положень ч. 3 та ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України дає можливість зробити висновок про те, що право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 цієї статті Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість, але витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України, а ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний правовий висновок з приводу застосування вищенаведених положень Митного кодексу України викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019р. у справі №804/3411/18, від 28.05.2019р. у справі №160/7893/18, від 25.06.2019р. у справі №804/744/18, від 27.06.2019р. у справі №803/667/17, від 23.04.2019 року у справі №810/1479/16, від 26.02.2019 року у справі № 808/454/18.

Наведені приписи законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Судом встановлено, що декларантом позивача для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

На думку суду, витребувавши додаткові документи митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Суд не приймає посилання відповідача про наявність розбіжностей в поданих до митного оформлення документах в зв?язку із відсутністю банківських платіжних документів, які підтверджують оплату товару, з огляду на наступне.

Так, відповідно до пункту 5.1 контракту № OIL.01-06.1/267/804/23-16/2021501/34 від 30.09.2020, укладеного між ПрАТ «Укрграфіт» та продавцем товару VKG OIL AS, оплата за товар здійснюється протягом 20 календарних днів з дати відвантаження.

Згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є зокрема: 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не с об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

При цьому, приписами Митного кодексу України не встановлено обов`язок декларанта в будь-якому разі подати митниці банківські платіжні документи щодо оплати оцінюваного товару, навіть якщо на час митного оформлення товару настав строк оплати згідно умов контракту.

Разом із митними деклараціями ПрАТ «Укрграфіт» було подано до митного органу рахунки (інвойси), контракт та додаток (специфікацію) до контракту, якими визначено вартість товару та які містять всі необхідні дані щодо товару та його ціни, відомості, які підтверджують числові значення митної вартості товару.

На момент подачі позивачем митних декларацій та документів до митного оформлення вартість поставлених партій товару ПрАТ «Укрграфіт» не було оплачено, про що митницю було повідомлено. Отже, банківські платіжні документи до митного органу не могли бути подані, оскільки на момент декларування позивачем товару рахунки не було оплачено позивачем.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим, відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №804/4680/16, від 28.10.2020 у справі №1.380.2019.000724, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.001625, від 22.10.2020 у справі № 320/2455/19, від 23.09.2020 у справі №825/2255/16.

Слід зауважити, що митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки такі розбіжності стосується виключно порядку виконання умов контракту.

Крім того, судом враховано, що протягом терміну, визначеного частиною 8 статті 55 Митного кодексу України, позивачем подавались заяви про повернення (вивільнення) фінансової гарантії та платіжні доручення в іноземній валюті, суми яких повністю відповідають контрактній вартості поставлених партій товару: № 117 від 13.11.2020 на суму 145 210,80 євро, № 119 від 19.11.2020 на суму 77 826,90 євро.

В платіжних дорученнях в графах 70, 72 (призначення платежу) вказано номер та дату контракту, а також номери та дати митних декларацій, за якими товар було оформлено самим відповідачем та випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання. Графа 44 митних декларацій містить повний перелік документів, що подані до митного оформлення разом із митними деклараціями та перевірені відповідачем, в тому числі - реквізити додатку до контракту та рахунків постачальника на оплату товару, що абсолютно ідентифікує проведену оплату з поставленим товаром. Оплачені платіжними дорученнями суми повністю відповідають вартості товару, яка зазначена в рахунках та в митних деклараціях.

Щодо посилань відповідача стосовно не підтвердження, ким здійснювалась оплата за перевезення товару, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 11 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Згідно п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Пунктом 4.1 контракту № OIL.01-06.1/267/804/23-16/2021501/34 від 30.09.2020, укладеного між ПрАТ «Укрграфіт» та продавцем товару - VKG OIL AS, а також умовами додатку №1 від 30.09.2020 (специфікація №1) до контракту встановлено, що ціна за товар визначена на умовах поставки DAP - границя України (станція Соловечно-екс, Південно-Західної залізниці), згідно Інкотермс 2010.

Базис поставки DAP в редакції Інкотермс 2010 передбачає покладення на продавця товару всіх витрат, пов`язаних із доставкою товару до визначеного місця.

Отже, згідно умов контракту № OIL.01-06.1/267/804/23-16/2021501/34 від 30.09.2020, перевезення поставленого за контрактом товару до місця ввезення в Україну (станція Соловечно-екс, Південно-Західної залізниці) здійснювалось за рахунок продавця товару VKG OIL AS і ці витрати включені у вартість товару.

Згідно відомостей графи 23 залізничних накладних ПрАТ «Укрграфіт» здійснюється оплата за перевезення на користь УЗ (Укрзалізниці), тобто, по території України.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, обов`язок подавати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, виникає у декларанта у разі, якщо за умовами поставки витрати на транспортування до місця ввезення товару на територію України не включені у вартість товару.

Враховуючи зазначене, оскільки ПрАТ «Укрграфіт» не було понесено додаткових витрат, пов`язаних із доставкою товару до границі України, в даному випадку відсутні визначені частиною 10 статті 58 МК України складові митної вартості, що виключає необхідність здійснення перевірки обставин оплати вартості перевезення товару.

З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Додатково на запит митного органу позивачем подані витребувані митницею документи (експортні митні декларації країни відправлення, виписки з бухгалтерської документації, висновки про вартісні характеристики товару), які узгоджуються між собою та підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару. Не надання каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару пояснюється тим, що таких документів не існує, в підтвердження чого відповідачу надавались листи виробника товару VKG OIL AS.

Суд відхиляє посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічний правовий висновок зроблено у постановах Верховного суду від 13.08.2020 по справі №815/5816/17, від 09.09.2020 у справі №400/3133/18, від 22.01.2021 у справі №826/21860/15 .

Статтею 55 МК України встановлено порядок коригування митної вартості товарів. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Такий підхід для формування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості прямо суперечать цитованим вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для їх скасування. Вказана позиція підтверджується уставленою судовою практикою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеної в постанові від 21.12.2018 у справі №815/1670/17, від 08.02.2019 у справі № 825/648/17, від 28.10.2020 у справі №1.380.2019.000724, від 09.09.2020 у справі №400/3133/18.

Приписами статті 60 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Відповідачем не надано доказів, що товар кокс смоляний покращеної структури по EE 10528765 TS 35:2011, митне оформлення якого здійснено за зазначеною в оскаржених рішеннях МД №UA110230/2020/006554 від 20.03.2020, є подібним та комерційно взаємозамінним товару кокс смоляний по EE 10528765 TS 8:2017, митне оформлення якого здійснювалось позивачем у зазначених в позові спірних випадках.

Як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості у графі 33 рішень зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсягів партії подібних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваного товару із застосуванням другорядного методу.

Так, суд зауважує, що в підтвердження того, що контрактна вартість товару, є економічно обґрунтованою та відповідала цінам і умовам світового ринку, ПрАТ «Укрграфіт» було надано митниці, зокрема: висновок ДП «Держзовнішінформ» № 25/92 від 12.10.2020 про вартісні характеристики товару, лист ДП «Держзовнішінформ» №25/194-Л від 30.01.2020; лист продавця-виробника товару VKGІLвід 24.09.2020 щодо цінової політики виробника на 2020 рік, в якому VKG OIL AS підтверджено, що відпускна ціна на товар на умовах поставки DAP ст. Соловечно-екс, кордон України (Інкотермс 2010) з оплатою по факту поставки на четвертий квартал 2020 року встановлена на рівні 177 євро/мт.

Згідно Наказу Мінекономрозвитку № 608 від 02.05.2018 «Деякі питання діяльності Державного підприємства «Держзовнішінформ», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення моніторингу цін на вугільну продукцію» від 18.01.2012 № 78, ДП «Держзовнішінформ» є державним підприємством, спеціалізованою експертною організацією, уповноваженою державою здійснювати цінову експертизу, надавати інформацію щодо відповідності контрактних (зовнішньоторговельних) цін кон`юктурі світового ринку.

З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Оцінюючи оскаржувані рішення у сукупності з іншими обставинами справи, суд приходить до переконання, що загальні посилання відповідача на норми Митного кодексу України, зроблені без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, не можуть вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятих суб`єктом владних повноважень рішень.

При цьому, суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення подібних товарів, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року №689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація не є самостійною підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Вищевказані сумніви митного органу судом відхиляються, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними та іншими документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення саме складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

У відповідності до частини шостої статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались митному органу відповідні документи, що підтверджують митну вартість, а також письмові пояснення з приводу об`єктивної неможливості надання інших документів та відсутності цих документів. Також додатково декларант позивача повідомив митний орган про те, що надані всі наявні на момент декларування документи, інші документи надаватися не будуть.

Відповідачем під час судового розгляду справи не доведено суду, що документи подані позивачем для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000254/2 від 10.11.2020, №UA110230/2020/000260/2 від 13.11.2020 та відповідні картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00573, №UA110230/2020/00593 є такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 18699,54 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (69600. м. Запоріжжя, вул. Північне шосе 20, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038. м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000254/2 від 10.11.2020. №UА110230/2020/000260/2 від 13.11.2020.

Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, оформлені картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00573, №UA110230/2020/00593.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (69600. м. Запоріжжя, вул. Північне шосе 20, ) судовий збір у розмірі 18699 гривень 54 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 09 березня 2021 року.

Суддя О.О. Артоуз