Справа № 520/18324/2020
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 березня 2021 року № 520/18324/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОРЕМСТРОЙ+" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОРЕМСТРОЙ+" (далі по тексту - позивач, ТОВ "ЄВРОРЕМСТРОЙ+") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач-2, ДПС України), в якому просить суд:

- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 10.09.2020 № 1918864/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 12 від 06.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 10.09.2020 № 1918865/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 13 від 04.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 10.09.2020 № 1918866/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 14 від 08.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 23.09.2020 № 1960179/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 21 від 25.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 04.09.2020 № 1899489/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 25 від 10.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 04.09.2020 № 1899491/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 38 від 14.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 12 від 06.08.2020, № 13 від 06.08.2020, № 14 від 08.08.2020, № 21 від 25.08.2020, № 25 від 10.07.2020, № 38 від 14.07.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних, які було подано ТОВ "Євроремстрой+";

- стягнути на користь ТОВ "Євроремстрой+" понесені судові витрати солідарно за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позову зазначено що, згідно отриманої квитанції № 1 від 31.08.2020 податкову накладну №12 від 06.08.2020 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ, ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу пояснення б/н від 04.09.2020 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податковій накладній №12 від 06.08.2020.

Однак, рішенням комісії контролюючого органу від 10.09.2020 № 1918864/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 12 від 06.08.2020.

Згідно отриманої квитанції № 1 від 31.08.2020 податкову накладну №13 від 06.08.2020 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу пояснення б/н від 04.09.2020 по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податкової накладної № 13 від 06.08.2020.

Однак, рішенням комісії контролюючого органу від 10.09.2020 № 1918865/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 13 від 06.08.2020.

Згідно отриманої квитанції № 1 від 28.08.2020 податкову накладну №14 від 08.08.2020 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу пояснення б/н від 04.09.2020 по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податкової накладної № 14 від 08.08.2020.

Однак, рішенням комісії контролюючого органу від 10.09.2020 № 1918866/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 14 від 08.08.2020.

Згідно отриманої квитанцій № 1 від 14.09.2020 податкову накладну №21 від 25.08.2020 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу повідомлення б/н від 04.09.2020 по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податкової накладної № 21 від 25.08.2020.

Однак, рішенням комісії контролюючого органу від 23.09.2020 № 1960179/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 21 від 25.08.2020.

Згідно отриманої квитанцій № 1 від 31.07.2020 податкову накладну №25 від 10.07.2020 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу пояснення б/н від 28.08.2020 по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податкової накладної № 25 від 10.07.2020.

Однак, рішенням комісії контролюючого органу від 04.09.2020 № 1899489/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 25 від 10.07.2020.

Згідно отриманої квитанцій № 1 від 31.07.2020 податкову накладну №38 від 14.07.2020 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу пояснення б/н від 28.08.2020 по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податкової накладної № 38 від 14.07.2020.

Однак, рішенням комісії контролюючого органу від 04.09.2020 № 1899491/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 38 від 14.07.2020.

Вважає, що рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області про відмову у реєстрації податкових накладних № 12 від 06.08.2020, №13 від 06.08.2020, №14 від 08.08.2020, №21 від 25.08.2020, №25 від 10.07.2020, №38 від 14.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних, є протиправними, такими, що суперечить фактичним обставинам справи та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача-1, у встановлений судом строк, надав відзив на адміністративний позов, в якому представник позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на доводи викладені у відзиві.

Представник відповідача -2, правом надати відзив не скористався. Відповідної заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву на адміністративний позов до матеріалів справи не надано.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

ФГ «Весна» зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку та є платником податку на додану вартість.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України. ТОВ «Євроремстрой+» було складено та направлено для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних наступні податкові накладні: № 12 від 06.08.2020, № 13 від 06.08.2020, № 14 від 08.08.2020, № 21 від 25.08.2020, № 25 від 10.07.2020, № 38 від 14.07.2020.

Згідно отриманої квитанції № 1 від 31.08.2020 податкову накладну №12 від 06.08.2020 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ, ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу пояснення б/н від 04.09.2020 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податковій накладній №12 від 06.08.2020.

Рішенням комісії контролюючого органу від 10.09.2020 № 1918864/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 12 від 06.08.2020

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «Євроремстрой+» було надіслано до Державної податкової служби України скаргу б/н від 16.09.2020 на рішення комісії регіонального рівня.

Рішенням комісії Державної податкової служби України від 23.09.2020 № 51708/41778778/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної без змін.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Євроремстрой+» (постачальник) та ТОВ «Харзбут» (покупець) було укладено договір поставки б/н від 01.10.2019. На підставі вказаного договору Покупцем було придбано товарно-матеріальні цінності, що підтверджується рахунком на оплату № 277 від 06.08.2020 та видатковою накладною № 575 від 06.08.2020. Товар був доставлений покупцю, шо підтверджується товарно-транспортною накладною № Р575 від 06.08.2020. Розрахунок з Постачальником здійснено в повному обсязі, згідно платіжного доручення № 83856 від 07.08.2020.

Реалізовані ТМЦ, згідно податкової накладної № 12 від 06.08.2020, були придбані у ФОП ОСОБА_1 на підставі договору постачання № 3 від 01.03.2020, що підтверджується видатковою накладною № 147 від 03.08.2020р. Товар був перевезений власним транспортом постачальника без укладання договору перевезення вантажів.

Розрахунок з постачальником здійснено, згідно платіжних доручень № 321 від 04.06.2020, № 495 від 20.08.2020. Придбані ТМЦ були збережені за місцем діяльності ТОВ «Євроремстрой+» або в складському приміщення, згідно договору б/н від 01.08.2020 (а.с.15-33).

Згідно отриманої квитанції № 1 від 31.08.2020 податкову накладну №13 від 06.08.2020 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу пояснення б/н від 04.09.2020 по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податкової накладної № 13 від 06.08.2020.

Рішенням комісії контролюючого органу від 10.09.2020 № 1918865/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 13 від 06.08.2020

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «Євроремстрой+» було надіслано до Державної податкової служби України скаргу б/н від 16.09.2020 на рішення комісії регіонального рівня.

Рішенням комісії Державної податкової служби України від 23.09.2020 № 51693/41778778/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної без змін.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Євроремстрой+» (постачальник) та ТОВ «Харзбут» (покупець) було укладено договір поставки б/н від 01.10.2019 року. На підставі вказаного договору. Покупцем було придбано товарно-матеріальні цінності, що підтверджується видатковою накладною № 576 від 06.08.2020. Товар був доставлений покупцю, що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р576 від 06.08.2020р. Розрахунок з Постачальником здійснено в повному обсязі, згідно платіжного доручення № 83856 від 07.08.2020.

Реалізовані ТМЦ, згідно податкової накладної № 13 від 06.08.2020, були придбані у ФОП ОСОБА_2 на підставі договору постачання № 01/20 від 01.02.2020, що підтверджується видатковою накладною № 593 від 05.08.2020. Товар був перевезений власним транспортом постачальника без укладання договору перевезення вантажів.

Розрахунок з постачальником здійснено частково, згідно платіжного доручення № 538 від 01.09.2020. Придбані ТМЦ були збережені за місцем діяльності ТОВ «Євроремстрой+» або в складському приміщення, згідно договору б/н від 01.08.2020 (а.с.34-46).

Згідно отриманої квитанції № 1 від 28.08.2020 податкову накладну №14 від 08.08.2020 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу пояснення б/н від 04.09.2020 по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податкової накладної № 14 від 08.08.2020.

Рішенням комісії контролюючого органу від 10.09.2020 № 1918866/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 14 від 08.08.2020

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «Євроремстрой+» було надіслано до Державної податкової служби України скаргу б/н від 16.09.2020 на рішення комісії регіонального рівня.

Рішенням комісії Державної податкової служби України від 23.09.2020 № 51683/4177878/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної без змін.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Євроремстрой+» (постачальник) та ТОВ «СТО «Автошоп» (покупець) було укладено договір поставки № 11/19 від 01.11.2019. На підставі вказаного договору Покупцем було придбано товарно-матеріальні цінності, що підтверджується видатковою накладною № 583 від 08.08.2020. Товар був доставлений покупцю, що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р583 від 08.08.2020. Розрахунок з Постачальником здійснено в повному обсязі, згідно платіжного доручення № 3509 від 20.08.2020.

Реалізовані ТМЦ, згідно податкової накладної № 14 від 08.08.2020, були придбані у ФОП ОСОБА_3 на підставі договору постачання б/н від 01.02.2019, що підтверджується видатковою накладною № 49 від 07.08.2020. Товар був перевезений власним транспортом постачальника без укладання договору перевезення вантажів.

Розрахунок з постачальником здійснено, згідно платіжного доручення № 172 від 16.03.2020. Придбані ТМЦ були збережені за місцем діяльності ТОВ «Євроремстрой+» або в складському приміщення, згідно договору б/н від 01.08.2020 (а.с.47-62).

Згідно отриманої квитанцій № 1 від 14.09.2020 податкову накладну №21 від 25.08.2020 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу повідомлення б/н від 04.09.2020 по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податкової накладної № 21 від 25.08.2020.

Рішенням комісії контролюючого органу від 23.09.2020 № 1960179/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 21 від 25.08.2020.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «Євроремстрой+» було надіслано до Державної податкової служби України скаргу б/н від 25.09.2020 на рішення комісії регіонального рівня.

Рішенням комісії Державної податкової служби України від 13.10.2020 № 55821/41778778/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної без змін.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Євроремстрой+» (постачальник) та ТОВ «Харзбут» (покупець) було укладено договір поставки б/н від 01.10.2019. На підставі вказаного договору. Покупцем було придбано товарно-матеріальні цінності, що підтверджується видатковою накладною № 605 від 25.08.2020. Товар був доставлений покупцю, шо підтверджується товарно-транспортною накладною № Р605 від 25.08.2020. Розрахунок з Постачальником здійснено, згідно платіжного доручення № 84030 від 04.09.2020.

Реалізовані ТМЦ, згідно податкової накладної № 21 від 25.08.2020, були придбані у ФОП ОСОБА_1 на підставі договору постачання № 3 від 01.03.2020, шо підтверджується видатковою накладною № 57 від 24.08.2020р. Товар був перевезений власним транспортом постачальника без укладання договору перевезення вантажів. Розрахунок з постачальником здійснено, згідно платіжних доручень № 321 від 04.06.2020, № 495 від 20.08.2020.

Також, реалізовані ТМЦ були придбані у ФОП ОСОБА_4 на підставі договору поставки товару № 01/01-20 від 01.01.2020, що підтверджується видатковою накладною № 161 від 20.08.2020. Товар був перевезений власним транспортом постачальника без укладання договору перевезення вантажів.

Розрахунок з постачальником здійснено, згідно платіжних доручень № 132 від 19.02.2020, № 494 від 20.08.2020. Придбані ТМЦ були збережені за місцем діяльності ТОВ «Євроремстрой+» або в складському приміщення, згідно договору б/н від 01.08.2020 (а.с.63-77).

Згідно отриманої квитанцій № 1 від 31.07.2020 податкову накладну №25 від 10.07.1010 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу пояснення б/н від 28.08.2020 по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податкової накладної № 25 від 10.07.2020.

Рішенням комісії контролюючого органу від 04.09.2020 № 1899489/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 25 від 10.07.2020.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «Євроремстрой+» було надіслано до Державної податкової служби України скаргу б/н від 07.09.2020 на рішення комісії регіонального рівня.

Рішенням комісії Державної податкової служби України від 16.09.2020 № 49938/41778778/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної без змін.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Євроремстрой+» (постачальник) та ТОВ «Харзбут» (покупець) було укладено договір поставки б/н від 01.10.2019 року. На підставі вказаного договору. Покупцем було придбано товарно-матеріальні цінності, що підтверджується рахунком на оплату № 426 від 10.07.2020 та видатковою накладною № 492 від 10.07.2020. Товар був доставлений покупцю, що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р492 від 10.07.2020.

Розрахунок з Постачальником здійснено, згідно платіжного доручення № 83856 від 07.08.2020.

Реалізовані ТМЦ, згідно податкової накладної № 25 від 10.07.2020, були придбані у ФОП ОСОБА_1 на підставі договору постачання № 3 від 01.03.2020, що підтверджується видатковою накладною № 55 від 07.07.2020. Товар був перевезений власним транспортом постачальника без укладання договору перевезення вантажів. Розрахунок з постачальником здійснено згідно платіжних доручень № 321 від 04.06.2020, № 495 від 20.08.2020. Придбані ТМЦ були збережені за місцем діяльності ТОВ «Євроремстрой+» або в складському приміщення, згідно договору б/н від 01.08.2020 (а.с.78-88).

Згідно отриманої квитанцій № 1 від 31.07.2020 податкову накладну №38 від14.07.2020 прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ ТОВ «Євроремстрой+» було направлено на адресу контролюючого органу пояснення б/н від 28.08.2020 по вказаній податковій накладній, копії договорів та первинних документів, які підтверджують реальність здійснення операції по податкової накладної № 38 від 14.07.2020.

Рішенням комісії контролюючого органу від 04.09.2020 № 1899491/41778778 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 38 від 14.07.2020.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «Євроремстрой+» було надіслано до Державної податкової служби України скаргу б/н від 07.09.2020 на рішення комісії регіонального рівня.

Рішенням комісії Державної податкової служби України від 16.09.2020 № 49897/41778778/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної без змін.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Євроремстрой+» (постачальник) та ТОВ «Харзбут» (покупець) було укладено договір поставки б/н від 01.10.2019 року. На підставі вказаного договору, Покупцем було придбано товарно-матеріальні цінності, що підтверджується рахунком на оплату № 425 від 14.07.2020 та видатковою накладною № 505 від 14.07.2020. Товар був доставлений покупцю, що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р505 від

Розрахунок з Постачальником здійснено, згідно платіжного доручення № 83856 від 07.08.2020.

Реалізовані ТМЦ, згідно податкової накладної № 38 від 14.07.2020, були придбані у ФОП ОСОБА_4 на підставі договору поставки товару № 01/01-20 від 01.01.2020, що підтверджується видатковою накладною № 157 від 10.07.2020. Товар був перевезений власним транспортом постачальника без укладання договору перевезення вантажів. Розрахунок з постачальником здійснено, згідно платіжних доручень № 132 від 19.02.2020, № 494 від 20.08.2020. Придбані ТМЦ були збережені за місцем діяльності ТОВ «Євроремстрой+» або в складському приміщення, згідно договору б/н від 01.08.2020 (а.с.89-99).

Позивач, не погоджуючись з прийнятими рішеннями № 1918864/41778778 від 10.09.2020 року, №1918865/41778778 від 10.09.2020, №1918866/41778778 від 10.09.2020, №1960179/41778778 від 23.09.2020, №1899489/41778778 від 04.09.2020, №1899491/41778778 від 04.09.2020, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та, вважаючи їх протиправним, звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В свою чергу, приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України.

В абзаці першому пункту 201.1 статті 201 ПК України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) регламентований Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 204) (далі - Порядок № 1246; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 12-15 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

В той же час, пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми, 11 грудня 2019 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанову № 1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", якою, зокрема, затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 1165, цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Пунктом 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з приписами пункту 6 Порядку № 1165 комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг ", «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 7 Порядку № 1165 установлено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Платник податку отримує розраховані показники позитивної податкової історії через електронний кабінет (пункти 8, 9 Порядку № 1165).

При цьому, пунктами 10-11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Так, у Додатку № 3 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості здійснення операцій, а саме:

1. Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

2. Відсутність (анулювання, зупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право платника податку на виробництво, експорт, імпорт і оптову торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 і 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, зазначених платником податку в податковій накладній/розрахунку коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі на дату їх складення.

3. Відсутність на дату складення податкової накладної/розрахунку коригування відомостей (актуального запису) в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального щодо суб`єкта господарювання, який подав для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, у яких зазначено товар (пальне) за кодами згідно з УКТЗЕД відповідно до підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.

4. Складення розрахунку коригування постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, якщо передбачається зміна номенклатури товару/послуги (для товарів за кодами згідно з УКТЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для послуг за кодами відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів), за умови відсутності такого/такої товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування, поданому для реєстрації в Реєстрі, у таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (надається).

5. Перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.

6. Складення розрахунку коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, та подання для реєстрації в Реєстрі у строк, що перевищує 14 календарних днів з дня складення податкової накладної, зареєстрованої в Реєстрі без порушення граничних строків реєстрації, встановлених Кодексом.

Суд звертає увагу на те, що належної мотивації підстав та причин віднесення господарських операцій позивача, визначених податковими накладними № 12 від 06.08.2020, №13 від 06.08.2020, №14 від 08.08.2020, №21 від 25.08.2020, №25 від 10.07.2020, №38 від 14.07.2020, до категорії ризикових квитанції про зупинення реєстрації від 31.07.2020, 28.08.2020, 31.08.2020, 14.09.2020 не містять.

Також, суд вважає за необхідне наголосити, що до суду належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів включення позивача до переліку ризикових не надано, як і не надано протоколу проведення засідання комісії регіонального рівня з вказаного питання та прийняття відповідного рішення.

Натомість, у квитанціях від 31.07.2020, 28.08.2020, 31.08.2020, 14.09.2020 контролюючий орган фактично вдається до цитування пункту 1 Критерії ризиковості здійснення операцій, зазначених у Додатку № 3 Порядку № 1165, з посиланням на коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг.

Разом з тим, вищезазначені квитанції не містять інформації про те, які саме документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно пункту 11 Порядку № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної податкової служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Отже, враховуючи встановлення судом безпідставності висновків контролюючого органу про відповідність податкової накладної позивача № 12 від 06.08.2020, №13 від 06.08.2020, №14 від 08.08.2020, №21 від 25.08.2020, №25 від 10.07.2020, №38 від 14.07.2020, пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, визначених у Додатку № 3 до Порядку № 1165, а також зважаючи на те, що відповідачем не було надано доказів перебування позивача у переліку ризикових платників податку, тобто позивач не відповідає критеріям ризиковості платника податку, суд доходить висновку про безпідставність зупинення реєстрації вищевказаних податкових накладних.

Суд повторно зазначає, що контролюючим органом у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних позивача № 12 від 06.08.2020, №13 від 06.08.2020, №14 від 08.08.2020, №21 від 25.08.2020, №25 від 10.07.2020, №38 від 14.07.2020, не було вказано конкретного переліку документів, яких було б достатньо для прийняття рішення про їх реєстрацію.

З урахуванням вищенаведеного суд констатує, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року в справі № 815/2985/18 (адміністративне провадження № К/9901/14651/19).

Суд наголошує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Такий висновок суд узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 жовтня 2018 року в справі № 822/1817/18 (адміністративне провадження № К/9901/62472/18).

Отже, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що недотримання контролюючим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо належного оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, також не є законним.

Частинами першою та другою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV (далі Закон № 3477) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським судом з прав людини у пункті 36 рішення по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 01 липня 2003 року, яке відповідно до частини першої статті 17 Закону № 3477 підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем-1 зазначених вище принципів при прийнятті спірних рішень дотримано не було.

Суд зазначає, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

В даному випадку, відповідачами ґрунтовних недоліків щодо поданих позивачем документів не встановлено та не виказано у відповідному рішенні, а відмова у реєстрації спірних податкових накладних фактично обґрунтована ненаданням платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів прийняття-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Також, з наданих до матеріалів справи документів та документів, які надавались контролюючому органу, було можливо встановити підстави для складання та направлення на реєстрацію спірних податкових накладних.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.

Оцінюючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ДПС у Харківській області № 1918864/41778778 від 10.09.2020 року, №1918865/41778778 від 10.09.2020, №1918866/41778778 від 10.09.2020, №1960179/41778778 від 23.09.2020, №1899489/41778778 від 04.09.2020, №1899491/41778778 від 04.09.2020, яким відмовлено у реєстрації податкових накладних № 12 від 06.08.2020, №13 від 06.08.2020, №14 від 08.08.2020, №21 від 25.08.2020, №25 від 10.07.2020, №38 від 14.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд звертає увагу на те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує факту здійснення платником податків господарської операції, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Одночасно, в межах даної спірної ситуації суд звертає особливу увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Отже, позовні вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні № 12 від 06.08.2020, № 13 від 06.08.2020, № 14 від 08.08.2020, № 21 від 25.08.2020, № 25 від 10.07.2020, № 38 від 14.07.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних, які було подано ТОВ "Євроремстрой+", то суд враховує таке.

У відповідності до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Однак наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, пунктами 19, 20 Порядку № 1246 визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація якої попередньо була зупинена, є повноваженням ДПС України.

При цьому, судом враховано також те, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних після набрання чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р здійснюється ДПС України, тобто відповідач -2.

В ході судового розгляду відповідачі не довели, що документи подані позивачем на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, після зупинення реєстрації податкових накладних № 12 від 06.08.2020, № 13 від 06.08.2020, № 14 від 08.08.2020, № 21 від 25.08.2020, № 25 від 10.07.2020, № 38 від 14.07.2020 не є достатніми для проведення їх реєстрації в Реєстрі.

В свою чергу, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію таких податкових накладних в Реєстрі, судом не встановлено.

Відповідно частини третьої статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в тому числі, пов`язаних із відновленням порушеного права щодо дати реєстрації податкових накладних в ЄРПН, яка має бути врахована у податкових правовідносинах позивача з контролюючим органом та контрагентами, а також з метою дотримання судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішено, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень в ході розгляду справи не довели правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли повне підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити.

Враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір в сумі 12612,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №871 від 10.12.2020 (а.с.13).

Відтак, судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору в сумі 12612,00 грн. підлягають стягненню з відповідачів.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За нормою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, з аналізу наведених правових норм випливає, що судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, які є документально підтвердженими.

В обґрунтування вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано договір про надання правової допомоги № б/н від 12.05.2020 р., додаткову угоду №3 від 12.11.2020 та акт надання послуг №5 від 13.01.2021р. (а.с.118-122).

Відповідно до вказаного акту, сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару за надання адвокатом правничої допомоги у розмірі 5575,00 грн., яка складається з послуг:

- адвокатський гонорар за підготовку позовної заяви ТОЙ «Євроремстрой+» до ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України по оскарженню відмови в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних № 12 від 06.08.2020, № 13 від 06.08.2020, № 14 від 08.08.2020, № 21 від 25.08.2020, № 25 від 10.07.2020, № 38 від 14.07.2020, шляхом оскарження в Харківському окружному адміністративному суді (справа № 620/18324/2020) рішень комісій ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових наклад них або відмову в такій реєстрації та зобов`язання ДПС України зареєструвати вищевказані податкові накладні в ЄРПН (проведення аналізу документів; проведення аналізу судової практики; надання консультації Замовнику; робота з документами; підготовка позовної заяви та додатків, відповідно до кількості учасників; передача позовної заяви з додатками до суду.

Також представником позивача була надано до суду платіжне доручення №1009 від 26.01.2021 на суму 5575,00 грн. (а.с.123).

Вирішуючи означене питання, суд зазначає наступне.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Суд враховує, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У відповідності до п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) згідно зі ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Таким чином, розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому такі витрати мають бути фактичними і неминучими, а їх розмір співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт, часом, витраченим на виконання цих робіт, значенням справи для сторони.

Позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 року у справі № 810/4749/15, підкреслено на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за доцільні, дублюючі одна одну, послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків.

Надаючи оцінку наданим вище документам, суд, вважає за необхідне зазначити, що складність даної справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт є співмірними із заявленою сумою на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОРЕМСТРОЙ+" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 10.09.2020 № 1918864/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 12 від 06.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати податкову накладну № 12 від 06.08.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних, яку було подано ТОВ "Євроремстрой+".

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 10.09.2020 № 1918865/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 13 від 06.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати податкову накладну № 13 від 06.08.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних, яку було подано ТОВ "Євроремстрой+".

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 10.09.2020 № 1918866/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 14 від 08.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати податкову накладну № 14 від 08.08.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних, яку було подано ТОВ "Євроремстрой+".

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 23.09.2020 № 1960179/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 21 від 25.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати податкові накладні № 21 від 25.08.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних, яку було подано ТОВ "Євроремстрой+".

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 04.09.2020 № 1899489/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 25 від 10.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати податкову накладну № 25 від 10.07.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних, яку було подано ТОВ "Євроремстрой+".

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 04.09.2020 № 1899491/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 38 від 14.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати податкову накладну № 38 від 14.07.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних, яку було подано ТОВ "Євроремстрой+".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОРЕМСТРОЙ+" (в`їзд Ващенківський, буд. 4, літера В-1, м. Харків, 61010, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6306,00 грн. (шість тисяч триста шість гривень 00 копійок).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОРЕМСТРОЙ+" (в`їзд Ващенківський, буд. 4, літера В-1, м. Харків, 61010, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6306,00 грн. (шість тисяч триста шість гривень 00 копійок).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОРЕМСТРОЙ+" (в`їзд Ващенківський, буд. 4, літера В-1, м. Харків, 61010, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ) витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 2787,50 (дві тисячі сімсот вісімдесят сім гривень 50 копійок).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОРЕМСТРОЙ+" (в`їзд Ващенківський, буд. 4, літера В-1, м. Харків, 61010, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 2787,50 (дві тисячі сімсот вісімдесят сім гривень 50 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 березня 2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.