Справа № 200/2408/21-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

09 березня 2021 р. Справа №200/2408/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабіч С.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Лівобережного відділу Державної виконавчої служби м. Маріуполь про скасування чинності арешту нерухомого майна та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Лівобережного відділу Державної виконавчої служби м. Маріуполь (далі - відповідач), відповідно до якої просить суд:

- скасувати чинність арешту нерухомого майна, накладеного на підставі виконавчого провадження №39955504, виданого 29.11.2003 року;

- зобов`язати працівників Лівобережного відділу Державної виконавчої служби м. Маріуполя у повному обсязі виконати постанову від 03.05.2018 року в частині припинення арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового стягнення.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, дійшов висновку про наявність підстав для відмови позивачу у відкритті провадження у справі, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частина 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

У той же час, частиною 1 статті 287 КАС України, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд зазначає про існування спеціальних норм Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VII (далі - Закон № 1404), якими встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Так, частиною 2 статті 74 Закону № 1404 встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до предмету позовних вимог, позивач не оскаржує жодних з передбачених ч.2 статті 74 Закону № 1404 рішень, дій чи бездіяльності виконавця чи посадових осіб органів державної виконавчої служби чи рішень інших органів (посадових осіб), вичерпний перелік яких підлягає оскарженню саме в адміністративних судах України.

У той же час, відповідно до частини 1 статті 74 Закону № 1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З матеріалів позовної заяви (копій постанови державного виконавця) судом встановлено, що виконавчий документ (виконавчий лист № 2/265/2227, який видано 16.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання н/н сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів), за яким було відкрито виконавче провадження № ВП № 39955504, було видано Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя.

Отже, з огляду на положення частини 1 статті 74 Закону № 1404, саме до юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя віднесено розгляд даної справи.

Стаття 447 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина 2 статті 384 ЦПК України).

Таким чином, зазначеними нормами передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема ухваленого в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06 березня 2020 року у справі №640/23588/19 (адміністративне провадження №К/9901/3619/20).

У випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами цивільного судочинства, розгляд таких скарг здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, судом який видав виконавчий документ.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 815/4232/17, від 22 квітня 2019 року у справі № 757/53656/17-а, у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/5597/19.

ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № ВП № 39955504 з примусового виконання виконавчого листа № 2/265/2227, який виданий 16.09.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя, прийнятого у порядку цивільного судочинства.

Отже, даний позов належить розглядати саме Орджонікідзевському районному суду м. Маріуполя, за правилами цивільного, а не адміністративного судочинства.

Вказані обставини, відповідно до п.1 ч.1 ст. 170 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження за даною позовною заявою.

Суд роз`яснює позивачу, що ухвала про відмову у відкритті провадження по справі не обмежує позивача у реалізації його права на судовий захист у порядку цивільного судочинства.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VII, Цивільним процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного відділу Державної виконавчої служби м. Маріуполь про скасування чинності арешту нерухомого майна та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд його позовної заяви належить до юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала складена у повному обсязі та підписана 09 березня 2021 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду, через Донецький окружний адміністративний суд, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч