Справа № 9901/51/21
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2021 року

Київ

справа №9901/51/21

адміністративне провадження №П/9901/51/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ТВ" до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання протиправним та нечинним пункту 6 додатку № 2 Указу Президента України від 02.02.2021 №43/2021,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ТВ" до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, в якій позивач просить:

визнати протиправним та нечинним Указ Президента України від 02.02.2021 у №43/2021 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02.02.2021 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" в частині введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02.02.2021 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", а саме пункту 6 додатку №2, відповідно до якого застосовано санкції до позивача (далі - Указ № 43/2021).

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями (протокол від 01.03.2021) для розгляду цієї справи визначено такий склад колегії суддів: суддя-доповідач Чиркін С.М., судді: Єзеров А.А., Желєзний І.В., Кравчук В.М., Рибачук А.І.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позовної заяви встановлено, що її подано з порушенням норм статті 160 КАС України.

Відповідно до частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві у тому числі (…)зазначається:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти (пункт 2) ;

зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4) ;

у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача (пункт 9);

Під змістом позовних вимог розуміється, зокрема, визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити рішення (дії чи бездіяльність) суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України).

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема Президента України, встановлені статтею 266 КАС України, відповідно до частини четвертої якої Верховний Суд за наслідками розгляду таких адміністративних справ може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов`язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії;

3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 245 цього Кодексу.

Частиною другою статті 245 КАС України встановлено повноваження суду у разі задоволення позову, серед яких передбачено можливість прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень, а також про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень тощо.

За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у тому числі (…) шляхом:

визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Встановлені статтями 5, 245, 266 КАС України способи захисту порушеного права не є вичерпними. Разом з тим, деякі із встановлених способів захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних правовідносин. Цим способам повинні відповідати і позовні вимоги особи, яка звертається до адміністративного суду.

Так, визнанню протиправним нормативно-правового акта чи окремих його положень кореспондує спосіб захисту права у вигляді визнання його нечинним. При цьому внаслідок прийняття судом такого рішення відповідний акт втрачає свою чинність з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Натомість визнанню протиправним індивідуального акта чи окремих його положень кореспондує спосіб захисту права у вигляді його скасування. У такому випадку внаслідок прийняття судом такого рішення відповідний акт втрачає свою чинність з моменту його прийняття.

Позовні вимоги в першу чергу обґрунтовані тим, що спірний Указ № 43/2021 не відповідає критеріям практики ЄСПЛ та критерію законності рішення в контексті вимог пункту 1 частини другої статті 2 КАС України.

Позивач вважає, що Указ № 43/2021 не містить конкретизації підстав для застосування персональних санкцій до позивача, без урахування зміни власника, стверджує, що не відноситься до кола осіб до яких Закон дозволяє застосовувати санкції.

За своїм змістом Указ № 43/2021 є індивідуальним актом.

Водночас способом захисту свого порушеного права, позивач обрав визнання його протиправним і нечинним в частині введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", саме пункту 6 додатку №2, відповідно до якого застосовано санкції до позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ТВ".

Проте позивачем не наведено аргументів на користь того, що всупереч приписів статті 5 КАС України належним способом захисту прав позивача у даному випадку має бути визнання індивідуального акту нечинним у позові не наведено.

Не містить позов і доводів стосовно того, що позивач вважає Указ № 43/2021 нормативно-правовим актом.

Отже, має місце неузгодженість між предметом позову та обраним позивачем способом захисту порушеного права, яка потребує уточнень.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З урахуванням статей 9, 160 КАС України підстави та позовні вимоги в позовній заяві повинні відповідати критерію чіткості, відображати конкретну позицію позивача в адміністративному спорі, в тому числі і в частині обраного ним способу захисту порушеного права та його підстав.

Також в позовній заяві в якості підстав позову зазначено, що свою діяльність у вказаній сфері позивач реалізовував через здійснення мовлення одного з найпопулярніших інформаційних телеканалів України під назвою та логотипом - " 112 Україна" (мовою оригіналу).

Також в позові зазначено, що на час введення санкцій Указом позивач не здійснював мовлення, оскільки 26.09.2019 Національною радою з питань телебачення і радіомовлення України було прийнято рішення про відмову у продовженні дії ліцензії на мовлення позивача. Внаслідок цього 28.09.2019 мовлення позивачем було припинено.

Отже необхідно зазначити які саме підстави позову впливають на права позивача.

Також в контексті вимог частини п`ятої статті 160 КАС України саме лише посилання позивача на порушення права на інформацію без конкретизації реальних фактів такого порушення його індивідуально визначених прав та негативних наслідків, спричинених Указом Президента України №43/2021 від 02.02.2021, не може вважатися дотриманням вимог закону.

За приписами частини другої статті 266 КАС України адміністративні справи щодо указів і розпоряджень Президента України, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів.

Згідно з частиною третьою статті 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.

Отже, саме на етапі відкриття провадження у справі, крім іншого (…), має бути з`ясовано і питання правильності обрання позивачем способу захисту порушеного права, і питання кола учасників справи.

Позивач в якості третьої особи для участі у справі зазначив Раду національної безпеки і оборони України, яка є суб`єктом владних повноважень і учасником публічних правовідносин.

Виконуючи вимоги пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України, які вимагають зазначити у позовній заяві, зокрема, повне найменування юридичної особи, їх місцезнаходження, її ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, позивач щодо вищевказаного органу вказав код 21656169 та адресу місцезнаходження - вул. П. Болбочана 8. Проте згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (створений з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією, доступний за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) зазначений код належить іншій юридичній особі - Апарату Ради національної безпеки і оборони України, місцезнаходження якої - вул. Банкова 11.

Отже має місце суперечність відносно даних особи, яку позивач вважає необхідним залучити для участі у справі як третю особу.

Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених вище недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви, зміст якої має усувати недоліки, викладені в цій ухвалі.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ТВ" до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання протиправним та нечинним пункту 6 додатку № 2 Указу Президента України від 02.02.2021 №43/2021 залишити без руху.

Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ТВ" десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали суду для усунення виявлених недоліків.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ТВ", що у разі якщо недоліки позовної заяви не буде усунуто в зазначений строк, позовна заява повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Чиркін