Справа № 280/8431/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Справа № 280/8431/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., представника позивача: адвоката Івашкова С.О., представника відповідача: Кіченка В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, пр.Перемоги, 14; ) в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (49000 м.Дніпро, вул.Воскресенська, 24, 2й поверх)

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

1) скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №208933 від 18.08.2020;

2) скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №208932 від 18.08.2020.

Крім того, просить стягнути на користь позивача понесені судові витрати, пов`язані із розглядом справи за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Івашковим С.А., який діє на підставі ордеру серія АР №1026409 від 19.11.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується з правомірністю винесення оскаржуваних постанов, оскільки при їх винесенні відповідачем не враховано те, що позивач перевозив сипучий вантаж, та у зв`язку з капітальним ремонтом дороги в місці заміру ваги автомобіля транспортний засіб позивача заїхав на ваги не по горизонтальній поверхні, а через пагорби, що призвело до зсуву сипучого вантажу в бік однієї з осей автомобіля. Звертає увагу, що на теперішній час відсутня офіційна затверджена методика зважування сипучого вантажу по осях. При цьому, незважаючи на нібито перевищення вагових параметрів, подальший рух транспортного засобу не заборонявся, автомобіль продовжив рух по маршруту перевезення. Крім того, акти та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю не містять інформації щодо технічних характеристик вимірювального та зважувального обладнання, використаного при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу, який відсоток похибки таких ваг тощо. Крім того, зазначає, що в актах про перевищення транспортним засобом вагових параметрів не зазначено кількість осей у автомобіля та визначено відстані між осями. Також посилається на те, що під час визначення ваги здвоєної чи строєної осі перевіряючи особи протиправно сумують осьові навантаження на кожну з осей, оскільки осі, що утворюють здвоєну або строєну вісь, повинні зважуватись разом. Наведені обставини в їх сукупності, на думку позивача, свідчать про протиправність оскаржуваних постанов, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.11.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16.12.2020.

Ухвалою суду від 16.12.2020 відкладено підготовче засідання у справі на 20.01.2021.

Ухвалою суду від 20.01.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.02.2021.

Призначене на 11.02.2021 судове засідання не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Семененко М.О., судове засідання перенесено на 22.02.2021.

16.02.2021 Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки подала відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що під час проходження габаритно-вагового контролю транспортними засобами позивача посадові особи Укртрансбезпеки встановили перевищення навантаження на здвоєну вісь нормативно встановленим параметрам, при цьому позивач здійснював перевезення вантажу без відповідного дозволу. Таким чином позивача правомірно притягнуто до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Звертає увагу, що габаритно-ваговий контроль проводився на зважувальному обладнанні, яке перебуває у робочому стані та має відповідні сертифікати. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 22.02.2021 замінено відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області на правонаступника - Державну службу України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Під час судового розгляду справи по суті 22.02.2021 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, а представник відповідача заперечив проти позову.

У судовому засіданні 22.02.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши вступне слово та пояснення, надані представниками сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд встановив такі обставини.

02.07.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області на у пункті габаритно-вагового контролю м.Бердянськ Запорізької області здійснено перевірку транспортного засобу марки Камаз, модель 53215-15, реєстраційний номер НОМЕР_2 , причіп (напівпричіп) марки SCHMITZ, модель К018, реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме, проведено габаритно-ваговий вказаного транспортного засобу.

За результатами габаритно-вагового контролю складено акт №0016499 від 02.07.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано, що проведено перевірку вищевказаного транспортного засобу та причіпу (напівпричіп), які належать ФОП ОСОБА_1 , водій ОСОБА_2 , найменування вантажу горох, фактична маса 39,85 т (нормативно допустима 40 т), осьові навантаження 4,45/18,55/8,0/8,85 (при нормативно допустимих 11/16/11/11.

Результати габаритно-вагового контролю відображені у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02.07.2020 №0009999.

За результатами проведеної перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.07.2020 №125144, в якому зафіксовані виявлені під час перевірки порушення, а саме: «перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, перевищення становить 15,94 %, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абзацом 15 частини 1 статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

18.08.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області стосовно суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від №208932. Вказаною постановою на підставі абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Крім того, 09.07.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області на у пункті габаритно-вагового контролю м.Бердянськ Запорізької області а/д Н-30, 129 км + 603 м здійснено перевірку транспортного засобу марки Камаз, модель 65117, реєстраційний номер НОМЕР_4 , причіп (напівпричіп) марки СЗАП, модель 8352, реєстраційний номер НОМЕР_5 , а саме, проведено габаритно-ваговий вказаного транспортного засобу.

За результатами габаритно-вагового контролю складено акт №031619 від 09.07.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано, що проведено перевірку вищевказаного транспортного засобу та причіпу (напівпричіп), які належать ФОП ОСОБА_1 , водій ОСОБА_3 , найменування вантажу горох, фактична маса 39,550 т (нормативно допустима 40 т), осьові навантаження 5,4/19,3/7,0/7,85 (при нормативно допустимих 11/16/11/11.

Результати габаритно-вагового контролю відображені у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.07.2020 №038619.

За результатами проведеної перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.07.2020 №125145, в якому зафіксовані виявлені під час перевірки порушення, а саме: «перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, перевищення становить 20,63 %».

18.08.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області стосовно суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від №208933. Вказаною постановою на підставі абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

Не погодившись з правомірністю винесення постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-XII), Законом України, «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон №2862-IV), Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III), Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 (далі - Порядок №879), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - Правила №1306), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку №1567).

При цьому, за приписами пункту 13 Порядку №1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно із пунктом 14 зазначеного Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що Укртрансбезпека та її територіальні органи наділені повноваженнями здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Частиною 1 статті 29 Закону №3353-XII визначено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до вимог статті 33 Закону №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами пункту 2, 3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Як встановлено пунктом 22.5 Правил №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Водночас механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком №879.

Згідно з вимогами підпункту 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Пунктом 18 Порядку №879 встановлено, що за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

Згідно з пунктом 20 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку №1567.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис. (пункти 20-22 Порядку №1567).

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26-27 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно із додатком 5.

Відповідно до абзацу 15 та 16 частини 1 статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що у правовідносинах, які стосуються перевезення вантажів, законодавець визначив чіткі обмеження, які є обов`язковими для усіх учасників дорожнього руху. У разі здійснення перевезень вантажів з перевищенням вагових обмежень Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань має право, зокрема, виносити постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Судом встановлено, що підставою для винесення постанови №208932 від 18.08.2020 стало встановлення факту перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, а саме: встановлено фактичне навантаження 18,55 т, при нормативно допустимому 16 т, що підтверджується актом №0016499 від 02.07.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

У свою чергу, підставою для винесення оскаржуваної постанови №208933 від 18.08.2020 стало встановлення факту перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, а саме: встановлено фактичне навантаження 19,3 т, при нормативно допустимому 16 т, що підтверджується актом №031619 від 09.07.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені суб`єктом владних повноважень порушення вимог законодавства суб`єктами, щодо яких або щодо власності яких здійснювалася перевірка, та документом, на підставі зафіксованих даних в якому приймається відповідне рішення.

Не погоджуючись з оскаржуваними постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу представник позивача посилається на невірність результатів зважування транспортного засобу, оскільки перевіряючими особами не враховано характеристику вантажу (сипучий), що перевозився. Звертає увагу, що у зв`язку з капітальним ремонтом дороги в місці зважування транспортний засіб позивача заїхав на вагове обладнання не по горизонтальній поверхні, а через пагорби, що призвело до зсуву сипучого вантажу в бік однієї з осей автомобіля. Наголошує на тому, що на теперішній час відсутня офіційна затверджена методика зважування сипучого вантажу по осях.

Суд зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами наявність вищезазначених обставин, а саме: не доведено факт зсуву вантажу, що перевозився; не доведено факт ремонту ділянки дороги, на якій відбувалось зважування транспортних засобів; не наведено обставин, які б свідчили про наявність причино-наслідкового зв`язку між ремонтом дороги та можливим зсувом сипучого вантажу в бік осі транспортного засову, по якій було встановлено перевищення вагових параметрів.

Суд вважає, що завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та використовувати в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі №819/1381/16 навів правовий висновок, що враховується судом відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до якого відсутність на теперішній час методики зважування (вимірювання) подільного (сипучого) вантажу не є підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Крім того, суд зазначає, що в розумінні підпункту 2 пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 19 Порядку №879, у редакції, чинній на час його прийняття, встановлювалося, що регламент проведення вимірювання і зважування та технічні параметри вимірювального і зважувального обладнання визначаються Укравтодором згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №385 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 і від 27.06.2007 №879 пункт 19 Порядку №879 викладено в такій редакції: «Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансінспекція або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку». При цьому змін до підпункту 2 пункту 2 Порядку №879 внесено не було.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №671 «Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» виключено пункт 19 Порядку №879.

Оскільки за змістом статей 4 і 29 Закон №3353-XII, статті 33 Закону Закон №2862-IV визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, а також враховуючи виключення пункту 19 Порядку №879, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача обов`язку під час здійснення габаритно-вагового контролю керуватися методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постанові від 02.08.2018 у справі №820/1420/17.

Щодо доводів позивача про те, що під час здійснення габаритно-вагового контролю посадові особи відповідача не надали для ознайомлення будь-яких документів щодо вагового обладнання, суд зазначає, що положення Порядку №879 не встановлюють для посадових осіб Укртрансбезпеки обов`язку надавати водієві свідоцтво про метрологічну атестацію на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника, повідомляти назву вагового комплексу, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль тощо.

Крім того, позивач не надав доказів того, що водій транспортного засобу звертався до перевіряючих осіб з проханням надати відповідні документи, як і доказів того, що йому було відмовлено.

При цьому суд зазначає, що з даних до суду відповідачем письмових доказів слідує, що зважування транспортних засобів здійснено на приладі автоматичному для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-АS2-PWIA, який має свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 23.06.2020 та сертифікат відповідності №UA.TR 002.CB.0303-17 від 19.11.2017.

Також суд не приймає доводи позивача про те, що акти про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю не містять характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, оскільки законодавчо не встановлено вимоги щодо зазначення в них такої інформації, отже доводи позивача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та є безпідставними.

Щодо доводів позивача про те, що в актах про перевищення транспортним засобом вагових параметрів не зазначено кількість осей у автомобіля та не визначено відстані між осями, суд зазначає, що зі змісту пункту 10 актів про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів у сукупності з пунктами 5, 6 довідок про результати здійснення габаритно-вагового контролю вбачається, що у спірних випадках транспортний засіб позивача мав п`ять осей, з яких друга та третя вісь є здвоєною. При цьому, не заповнення посадовими особами відповідача пункту 9 (відстані між осями) актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів не спростовує того, що під час перевірки встановлено факт перевищення навантаження на здвоєну вісь та не впливає на достовірність вагових параметрів транспортних засобів позивача, які проходили габаритно-ваговий контроль.

Щодо посилання позивача на неправильність проведення зважування транспортного засобу, зокрема, що здвоєна вісь не повинна зважуватись шляхом сумування осьових навантажень на кожну окрему вісь, суд зазначає, що наведене є припущенням, яке не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки позивач не посилається на будь-які норми права, які б визначали саме такий порядок зважування.

Суд зазначає, що внаслідок неврахування незмінності значення як при сумуванні поосьового навантаження так і при одночасному зважуванні двох осей, позивачем зроблено помилковий висновок про невірно встановлений показник навантаження на здвоєну вісь.

Щодо посилань позивача на те, що після проведеного габаритно-вагового контролю транспортний засіб не був затриманий та продовжив свій рух, а плата за проїзд не вимагалась, слід зазначити, що така бездіяльність відповідача не є предметом розгляду даної справи, при цьому вказані обставини не спростовують сам факт вчиненого порушення.

Щодо решти доводів слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, пр.Перемоги, 14; ) в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (49000 м.Дніпро, вул.Воскресенська, 24, 2й поверх) про визнання протиправними та скасування постанов Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №208933 від 18.08.2020 та №208932 від 18.08.2020 відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 04.03.2021.

Суддя М.О. Семененко