Справа № 640/33435/20
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року м. Київ № 640/33435/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши адміністративну справу

за позовомМіністерства охорони здоров`я України
до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
провизнання протиправними дій та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Міністерство охорони здоров`я України звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.12.2020 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 61003098.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що державним виконавцем при винесені постанови від 09.12.2020 про накладення штрафу не дотримано вимог статей 13, 26, 63 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ним не здійснено перевірку виконання рішення боржником, не складено жодного акту та не направлено жодного запиту про виконання боржником рішення, а також не встановлено відсутності поважних причин невиконання рішення суду. Також позивач зазначив про те, що ним фактично виконано рішення суду з примусового виконання якого було відкрито виконавче провадження № 61003098, оскільки на виконання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва 26.12.2018 у справі № 826/14303/18 Міністерством охорони здоров`я Україні прийнято наказ № 83-0 «Про виконання судового рішення» яким зупинена дія наказу МОЗ України № 48-о від 01.10.2018 року та ОСОБА_1 26.12.2018 подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чорней В.В. документи для проведення реєстраційної дії "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах" щодо зміни керівника Національного медичного університету імені О.О. Богомольця. Комі того, наказом МОЗ України від 08.0l.20l9 № І-о ОСОБА_1 , поновлено на посаді ректора НМУ ім. О.О. Богомольця з 26.12.2018.

Відповідач проти позовних вимог заперечив та надав суду письмовий відзив на адміністративний позов в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки станом на 09.12.2020 рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді ректора Національного медичного університету імені Богомольця з 02.10.2018, з примусового виконання якого було відкрито виконавче провадження № 61003098, залишалось не виконаним. Також відповідач зазначив про те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2020 у справі № 640/9682/20 за позовом позивача до відповідача щодо скарження постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 61003098, яка була прийнята 20.02.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем надано суду відповідь на відзив в якій зазначено про те, що державним виконавцем в оскаржуваній постанові не вказуються жодні дії чи документи, складені за наслідками таких дій, які свідчать про виконання державним виконавцем свого обов`язку щодо здійснення перевірки виконання боржником рішення чи неможливості його виконання, що підтверджується представником відповідача у відзиві на позовну заяву. Також позивач зазначив про те, що позов в адміністративній справі № 640/9682/20 був поданий з інших підстав ніж даний адміністративний позов та про те, що ним на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було направлено заяву про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2020 № 14-15/39912/2-20 відповідно до положень статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29.11.2019 Печерським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 757/54290/18-ц про: "Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді ректора Національного медичного університету імені О.О, Богомольця з 02.10.2018".

20.01.2020 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановським Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61003098, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 757/54290/18-ц виданого 29.11.2019 Печерським районним судом м. Києва про "Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді ректора Національного медичного університету імені О.О, Богомольця з 02.10.2018".

20.02.2020 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановським Ю.В. винесено постанову про накладення штрафу ВП № 61003098, якою за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений строк накладено на боржника - Міністерство охорони здоров`я України штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

09.12.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузменком Олексієм Степановичем винесено постанову про накладення штрафу ВП № 61003098, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника - Міністерство охорони здоров`я України штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн.

Не погоджуючись з постановою від 09.12.2020 про накладення штрафу ВП № 61003098, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктами 1 та 10 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 19 вказаного Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Частиною першою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 65 вказаного Закону встановлено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконанні лише боржником, у тому числі про поновлення на роботі, у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин. При цьому, державний виконавець перед застосуванням штрафних санкцій має перевірити виконання рішення боржником та з`ясувати, зокрема, наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

З аналізу наданої відповідачем копії матеріалів виконавчого провадження № 61003098 судом встановлено, що крім винесення постанов про накладення штрафу від 20.02.2020 та 09.12.2020 інших дій, як спрямованих на примусове виконання рішення суду, так і на встановлення наявності чи відсутності факту виконання позивачем рішення суду, з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження № 61003098, відповідачем вчинено не було, як і не було вчинено дій щодо з`ясування поважності причини невиконання рішення суду у випадку наявності відповідного факту.

Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку про те, що відповідачем перед прийняттям постанови про накладення штрафу від 09.12.2020 ВП № 61003098 було виконано покладений на нього обов`язок щодо з`ясування наявності факту невиконання боржником рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконанні лише боржником, у тому числі про поновлення на роботі, та відсутності поважних причин його невиконання, після виконання якого у державного виконавця виникає право на накладення на боржника штрафу на підставі статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому суд звертає увагу на те, що оскільки відповідачем питання щодо виконання чи невиконання позивачем рішення суду, з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження № 61003098, перед винесенням постанови про накладення штрафу від 09.12.2020 ВП №61003098, в порушення вимог чинного законодавства, з`ясовано не було, у суду відсутні підстави, відповідно до положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, для з`ясування та надання оцінки факту наявності/ відсутності виконання позивачем рішення суду з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження № 61003098

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, суд оскільки у нього відсутні докази на підтвердження вчинення відповідачем дій, які надають йому право на накладення штрафу на підставі статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", дійшов висновку про те, що постанова про накладення штрафу від 09.12.2020 ВП №61003098 була винесена відповідачем передчасно, до виникнення у нього відповідного права, факт наявності якого зумовлюється виконанням державним виконавцем обов`язку щодо з`ясування наявності факту невиконання боржником рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконанні лише боржником, у тому числі про поновлення на роботі.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246, 262, 263, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Міністерства охорони здоров`я України (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, 7, ) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13) про визнання протиправними дій та скасування постанови - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про накладення штрафу від 09.12.2020 ВП №61003098.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 09.12.2020 ВП №61003098.

4. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13) на користь Міністерства охорони здоров`я України (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, 7, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов