Справа № 520/2697/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

"04" березня 2021 р. справа № 520/2697/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» від 03.03.2021 року про забезпечення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» (61204, м.Харків, просп. Людвіга Свободи, буд.34, кв.98, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування припису та постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень від 15.12.2020 року №ХК27854/3236/НД/АВ/П складений головним державним інспектором з питань додержання законодавства про працю, зайнятість населення та інших нормативно-правових актів ГУ Держпраці в Харківській області Короткою І.С.;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.01.2020 року №ХК27854/3236/НД/АВ/П/ТД-ФС, винесену т.в.о. начальника ГУ Держпраці у Харківській області Брезіцькою М.С..

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» (61204, м.Харків, просп. Людвіга Свободи, буд.34, кв.98, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд.40, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування припису та постанови, за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

03.03.2021 року від позивача надійшла заява про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - постанови від 19.01.2020 року №ХК27854/3236/НД/АВ/П/ТД-ФС, винесеної т.в.о. начальника ГУ Держпраці у Харківській області Брезіцькою М.С. про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» у розмірі 200000,00 гривень до набрання законної сили судовим рішенням у справі №520/2697/21.

Суд зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст.150-158 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008 р. застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

З наведеного суд приходить до висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Позивач обґрунтовує зазначене клопотання тим, що старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Харкові Кузнєцовою Т.М. було відкрито виконавче провадження № 64665025 та постановою від 02.03.2021р. було накладено арешт на грошові кошти позивача, що містяться на відкритих рахунках в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 220201,00 грн. Позивач зазначив, що з початку 2021 року на поточний рахунок підприємства позивача надійшло 168 тис грн., які були витрачені на погашення поточної заборгованості постачальникам та оплату податків. При цьому підприємством була нарахована заробітна плата у сумі 75,3 тис. грн. Згідно даних річного балансу за 2020 рік сума чистого доходу від реалізації продукції підприємства склала 1654700,00 грн., тобто близько 138000 грн. на місяць, з яких сплачувалися необхідні для нормального функціонування підприємства витрати. Крім того, примусове виконання незаконно винесеної постанови призведе до інших значних негативних наслідків для Позивача, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», як то включення до реєстру боржників, накладення арешту на майно боржника та фактично блокування господарської діяльності. За таких обставин невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав Позивача у випадку задоволення пред`явленого ним позову, оскільки ймовірною є ситуація, що до винесення рішення та набрання ним законної сили підприємство не зможе здійснювати підприємницьку діяльність, виплачувати заробітну плату працівникам, виконувати зобов`язання перед кредиторами, здійснювати закупівлю ліків та інших витратних матеріалів і змушене буде припинити свою діяльність.

Судом, з наданих до клопотання додатків встановлено, що сума чистого доходу від реалізації продукції підприємства за 2020 рік у розмірі 1654700,00 грн., згідно даних річного балансу за 2020 рік, що свідчить про платоспроможність позивача. Окрім цього, згідно даних річного балансу за 2020 рік, у підприємства наявні необоротні активи, утримувані для продажу, оборотні активи, необоротні активи та нерозподілений прибуток.

На думку суду, факт пред`явлення до виконання постанови про накладення штрафу від 19.01.2020 року №ХК27854/3236/НД/АВ/П/ТД-ФС та накладення арешту на грошові кошти позивача, що містяться на відкритих рахунках згідно з постановою від 02.03.2021р. в межах виконавчого провадження №64665025, жодним чином не має наслідком неможливість здійснення законної господарської діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» та не свідчить про настання негативних наслідків для позивача. Позивачем не надано до суду жодних належних доказів в обґрунтування заяви.

Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2019 року у справі №826/16888/18 вказав, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, позивачем не зазначено з яких саме обставин він дійшов до висновку щодо існування, без вжиття заходів забезпечення позову, очевидної та реальної небезпеки заподіяння шкоди інтересам позивача.

Слід зазначити, що обраний позивачем захід забезпечення позову, фактично за своїм змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, водночас, зазначене не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов`язаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» про забезпечення позовної заяви слід відмовити, оскільки вона необґрунтована та не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, правова оцінка дій відповідача підлягає встановленню під час судового розгляду.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» про забезпечення позовної заяви є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст.ст.150, 154, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд ,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» від 03.03.2021 року про забезпечення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» (61204, м.Харків, просп. Людвіга Свободи, буд.34, кв.98, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування припису та постанови - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Біленський О.О.