Справа № 620/6537/20
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року Чернігів Справа № 620/6537/20

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лобан Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (учасників) справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Чернігівської обласної прокуратури щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки за класний чин «молодший радник юстиції» починаючи з 07.11.2019 по 19.08.2020 включно;

- зобов`язати Чернігівську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за класний чин «молодший радник юстиції» починаючи з 07.11.2019 по 19.08.2020 включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на момент звільнення, відповідачем не здійснено повний розрахунок належних до виплати сум, а саме: надбавку за класний чин, що не нараховувалась, починаючи з 07.11.2019 по день звільнення - 19.08.2020. Позивач зазначає, що не виплата йому вказаних сум носить дискримінаційних характер, суттєво погіршує його становище та обмежує в реалізації законних прав та інтересів в частині трудових прав.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (учасників) справи та встановлено відповідачу 15-ти денний термін, з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що з 25.09.2019 скасовано одну із складових заробітної плати прокурорів, як надбавку за класний чин. Тому посилання позивача на порушення його прав при невключені до заробітної плати надбавки за класний чин «молодший радник юстиції» є безпідставні.

Позивач подала до суду відповідь на відзив в у якій позовні вимоги підтримано, позивач наполягає на їх задоволенні з підстав, викладених у позові з наданням додаткових пояснень.

Від позивача до суду надійшла заява про зупинення провадження у справі № 620/6537/20 до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у справі № 3/116(20) за поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ (зі змінами).

Вказана заява мотивована тим, що невиплата надбавки за класний чин «молодший радник юстиції» зумовлена набранням законної сили Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ, а у провадженні Конституційного Суду України перебуває справа № 3/116(20) за поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ (зі змінами).

Судом встановлено, що у справі № 620/4511/20 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та стягнення коштів, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2020 ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року про зупинення провадження у справі скасовано, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та стягнення коштів направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Вказана постанова мотивована тим, що в ухвалі про зупинення провадження у справі № 620/4511/20, судом першої інстанції не мотивовано, в чому полягає зв`язок між очікуваними висновками рішення суду конституційної юрисдикції за наслідками розгляду згаданих вище конституційних подань та предметом даного спору, а також не конкретизовано, чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути справу без попереднього її розгляду в порядку конституційного судочинства; не зазначено, чому зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Я огляду на вищевказане, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про зупинення провадження до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у справі № 3/116(20) за поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ (зі змінами).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом Генерального прокурора від 19.08.2020 № 261к позивача звільнено з посади прокурора відділу розгляду запитів на публічну інформацію управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Генеральної прокуратури України з 20.11.2019 на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Наказано департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Генеральної прокуратури України провести остаточний розрахунок та виплатити усі належні ОСОБА_1 виплати при звільненні (а.с. 24).

Позивачу наказом від 26.03.2015 № 238к був присвоєний класний чин «молодший радник юстиції» (а.с. 25).

З 07.11.2019 по 19.08.2020 (день звільнення) до складових заробітної плати позивача не включалась надбавка за класний чин.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Приписами статті 222 КЗпП України визначено, що особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюються законодавством.

Згідно з частиною п`ятою статті 40 КЗпП України особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Так, Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2020 № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII) визначені правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, в тому числі він містить положення щодо умов звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді, соціального та матеріально-побутового забезпечення прокурора.

Таким чином, особливості розгляду трудових спорів, зокрема, питання проходження служби в органах прокуратури, звільнення з неї, права і обов`язки прокурорів, їх соціальні гарантії регулюються Законом № 1697-VII.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Разом з цим, у відповідності до частини 1 статті 49 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (далі - Закон №1789-XII) заробітна плата прокурорів складається із посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років і має забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов`язків, а так само закріплення кваліфікованих кадрів.

Постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 №1795-XII затверджено Положення про класні чини працівників органів прокуратури.

В подальшому згідно пункту 2 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-IX (далі - Закон №113-IX) визнано такими, що втратили чинність:

- пункт 8 частини першої статті 15; частину четверту статті 16; абзац перший частини другої статті 46-2; статтю 47; частину першу статті 49; частину п`яту статті 50; частину третю статті 51-2, статті 53 і статті 55 Закону України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793, із наступними змінами);

- Постанову Верховної Ради України від 6 листопада 1991 року "Про затвердження Положення про класні чини працівників органів прокуратури України" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 4, ст. 14).

Вказаний Закон набув чинності 25.09.2019.

Аналіз наведеного дає суду підстави дійти до висновку, що з 25.09.2019 положення частини 1 статті 49 Закону №1789-XII, яка встановлювала складову заробітної плати прокурора - надбавку за класні чини, втратила свою чинність.

Згідно із частиною 1 статті 81 Закону №1697-VII у редакції з 25.09.2019 заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У контексті положень частини 2 статті 81 Закону №1697-VII (у редакції з 25.09.2019) заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Розмір щорічної премії прокурора не може становити більше 30 відсотків розміру суми його посадового окладу, отриманої ним за відповідний календарний рік.

Звідси слідує, що спеціальним Законом №1697-VII у редакції з 25.09.2019 не встановлено такої складової заробітної плати прокурора, як надбавка за класні чини.

Таким чином, на думку суду, твердження позивача по наявність права на отримання такої набавки починаючи з 25.09.2019 є безпідставними.

Разом з цим, суд не враховує посилання позивача на пункт 3 розділу II Закону №113-IX, мотивуючи це наступним.

Вказана норма визначає, що до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором.

За прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Дія цього пункту не поширюється на випадок, передбачений підпунктом 4 пункту 21 цього розділу, яким встановлено, що особи, які на день набрання чинності цим Законом займають адміністративні посади першого заступника Генерального прокурора, заступника Генерального прокурора, заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора, вважаються звільненими з указаних адміністративних посад. Дія цього пункту не поширюється на заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а також на першого заступника і заступників Генерального прокурора, призначених на посаду після 30 серпня 2019 року.

Схему посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1-5 затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 (далі - Постанова №505).

Додатком №8 до Постанови № 505 встановлено розмір надбавок до посадових окладів працівників прокуратури за класні чини. Вказаний додаток встановлює виключно розмір таких надбавок.

Натомість, Законом № 1697-VII у редакції з 25.09.2019 не визначено надбавки за класні чини, як складову заробітної плати. Суд наголошує, що вказаний закон є спеціальним та встановлює застереження, що заробітна плата прокурора не може визначатись іншими нормативно-правовими актами.

Разом з тим, суд враховує, що додаток №8 до Постанови № 505 втратив чинність 04.03.2020, однак зазначене свідчить лише про порушення Кабінетом Міністрів України пункту 26 розділу II Закону № 113-IX, яким встановлено двомісячний строк з дня набрання чинності Законом № 113-IX для приведення своїх нормативно-правових актів у відповідності до останнього.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності суд вважає, що з 25.09.2019 у позивача відсутнє право на отримання надбавок за класний чин, з огляду на відсутність такої складової в заробітній платі прокурора у відповідності до Закону №1697-VII у редакції з 25.09.2019, з урахуванням положень Закону № 113-IX.

Разом з тим, вирішуючи спір по суті суд не враховує посилання позивача на Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020, мотивуючи це наступним (далі - Рішення №6-р/2020).

У пункті 2.2 Рішення №6-р/2020 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що заробітна плата прокурорів, як елемент організації та порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, має визначатися виключно законом, а тому положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, є таким, що суперечить частині другій статті 131-1 Основного Закону України.

У даному випадку, складові елементи заробітної плати працівників прокуратури визначені Законом №1697-VII у редакції з 25.09.2019, а відтак посилання позивача на вказане рішення є безпідставними, оскільки фактично не підтверджує його правову позицію, а навпаки спростовує.

Суд наголошує, що спірним аспектом в межах даної адміністративної справи не є сам розмір надбавки за класні чини, а наявність чи відсутність права працівника прокуратури з 25.09.2019 на отримання такої надбавки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2020 у справі № 640/26365/19, від 14.12.2020 у справі № 320/1927/20, від 19.10.2020 у справі № 640/6624/20.

Суд звертає увагу на те, що згідно Доктрини jurisprudence constante низка раніше прийнятих та узгоджених судових рішень розглядається як переконливий доказ правильного тлумачення правової норми.

Крім того, статтею 17 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.

Закон №1697-VII у редакції з 25.09.2019 чітко встановлює відсутність такої складової заробітної плати прокурора, а відтак стверджувати про те, що ОСОБА_1 не виплачено при звільненні належних їй сум, зокрема надбавки за класний чин, не вбачається за можливе.

Отже, позовна вимога про нарахування та виплату ОСОБА_1 надбавки за класний чин «молодший радник юстиції» починаючи з 07.11.2019 по 19.08.2020 є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 02910114) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2021 року.

Суддя Д.В. Лобан