Справа № 420/3168/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3168/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Салюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Головного управління ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, зупинення видаткових операцій на рахунках фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2021 о 17:21 год. до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 02.03.2021; зупинення видаткових операцій на рахунках фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у банках та інших фінансових установах.

В обґрунтування звернення заявник зазначив, що 17.02.2021 ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ № 692-П «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 », на підставі якого 01.03.2021 о 17:58 год. співробітниками податкового управління здійснено вихід за податковою адресою господарської одиниці підприємця. Однак ФОП ОСОБА_1 було відмовлено у допуску посадових осіб до перевірки, у зв`язку із чим складено відповідний акт. В подальшому, 02.03.2021 о 15:30 начальником ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення про зупинення видаткових операцій на рахунках фізичної особи-підприємця, а також про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого заявник просить підтвердити.

Ухвалою судді від 02.03.2021 заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду на 04.03.2021 о 11:30 год.

Судове засідання, призначене на 04.03.2021 о 11:30 год., не відбулося у зв`язку із надходженням до правоохоронних органів повідомлення про замінування будівлі Одеського окружного адміністративного суду, у зв`язку із чим судове засідання було перенесено на 05.03.2021 о 10:00 год.

В судовому засіданні представник Головного управління ДПС в Одеській області заяву підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином; згідно наданих засобами електронного зв`язку 05.03.2021 пояснень, можливості з`явитися в судове засідання відповідача не має, так як хворіє, однак жодного доказу на підтвердження цієї обставини до суду не надано.

Також відповідач зазначає, що Головне управління ДПС в Одеській області про обґрунтованість умовності адміністративного арешту майна платника податків, зупинення видаткових операцій на рахунках - фізичної особи підприємця ОСОБА_1 звернулось безпідставно.

Так, 01.03.2021 працівники Головного управління ДПС прибули до відповідача з перевіркою, прізвищ інспекторів йому не відомо, йому не було надано а ні наказу на проведення перевірок, а ні будь-яких документів. Перевірка відбувалась у вечірній час поза межами роботи магазину, тобто в неробочий час, в результаті виник конфлікт з приводу перевірки поза межами робочого часу, і працівники ДПС почали складати акт, відповідач вимушений був викликати поліцію з метою забезпечення правопорядку. По приїзду працівників поліції, інспектори ДПС склали акт, але про що відповідачу не відомо, його ніхто не ознайомлював з актом, причина перевірку йому не відома (якщо це планова, то за який період ніхто не зазначав), після складання акту, копія йому вручена не була, акт він не підписував, що в акті зазначено йому не відомо.

Також відповідачу не відомо про прийняте рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків керівництвом Головного управління ДПС в Одеській області. Відповідачу взагалі від органів ДПС ніяких документів не надходило.

В той же час у поясненнях відповідач наголошує, що між сторонами виник спір про право та звернення до суду не змінює порядку застосування адміністративного арешту майна, дотримання якого є передумовою для забезпечення виконання платником податків його обов`язків. Відповідач вважає, що має місце грубе порушення його прав та заперечує законність призначення фактичної перевірки відносно нього; пояснює, що його відмова від допуску представників податкового органу до проведення фактичної перевірки була обумовлена саме відсутністю законних підстав для проведення перевірки за ст. 81 ПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

17.02.2021 ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ № 692-П. «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 », на підставі якого видані направлення на перевірку від 22.02.2021 №№ 1786, 1787 з метою проведення фактичної перевірки з питань дотримання вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та / або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку за період з 01.01.2019 по дату закінчення фактичної перевірки на підставі листа ДПС України від 26.08.2020 № 14994/7/99-00-07-05-02-07 щодо задекларованих суб`єктами господарювання податкових зобов`язань з роздрібного продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів за січень-лютий 2020 р., зокрема перелік місць торгівлі за КОАТУУ, де нарахування акцизного податку з роздрібного продажу алкогольних напоїв складає менше 200 грн на місяць, а з роздрібного продажу тютюнових виробів менше 600 грн на місяць.

01.03.2021 о 17:58 год. інспекторами ГУ ДПС в Одеській області здійснено виїзд за адресою господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », проте ФОП ОСОБА_1 відмовився від підпису та допуску осадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

О 18:20 год. співробітниками було здійснено виклик на 102 для забезпечення безпеки та проведення подальшого алгоритму дій, які стосуються предмету перевірки.

В результаті інспекторами ГУ ДПС в Одеській області складено акт недопуску до проведення фактичної перевірки № 677/15-32/07-05 від 01.03.2020.

02.03.2021 о 15:30 год. заступником начальника ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 , за обґрунтованістю якого ГУ ДПС в Одеській області звернулось до суду із даною заявою.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає заяву ГУ ДПС в Одеській області підлягаючою задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок проведення перевірок, права та обов`язки платників податків, адміністративний арешт майна, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) у т.ч. після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Фактична перевірка, що здійснюється за наявності підстави, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з п.81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Пунктом 81.2 ст. 81 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Відповідно до п. 81.3 ст. 81 ПК України, під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Відповідно до ст.16 цього Кодексу платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно пп. 20.1.13 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право, серед іншого доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.

Згідно пп. 20.1.31 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.5 ст. 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно з пп. 94.6.1 п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

За п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Тотожні положення містяться у Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого постановою наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632.

Розділом IV вищезазначеного Порядку передбачено, що керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом ІІІ цього Порядку, та на підставі звернення відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Згідно п.1 ч.1 ст.283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових органів та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Відповідно до ч.7 ст.283 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 283-3 КАС України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить, що спір про право, у контексті розглядуваної норми, має місце у разі якщо предметом спору є правовідносини, існування яких, є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283-3 КАС України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин для звернення контролюючого органу до суду з заявою про підтвердження правомірності застосування адміністративного арешту.

Водночас, стаття 283-3 КАС України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 наголошує, що між сторонами виник спір про право та звернення до суду не змінює порядку застосування адміністративного арешту майна, дотримання якого є передумовою для забезпечення виконання платником податків його обов`язків. Відповідач вважає, що має місце грубе порушення його прав та заперечує законність призначення фактичної перевірки відносно нього; пояснює, що його відмова від допуску представників податкового органу до проведення фактичної перевірки була обумовлена саме відсутністю законних підстав для проведення перевірки за ст. 81 ПК України.

При цьому відповідачем не наводиться жодного аргументу, в чому полягає протиправність наказу про призначення фактичної перевірки відносно нього. Також відповідач не наводить доказів на підтвердження, визначених ст. 81 ПК України, підстав для недопущення співробітників податкового органу до проведення фактичної перевірки, зокрема непред`явлення платнику податків направлень на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службових посвідчень посадових осіб тощо.

Одночасно відповідачем не вчинено жодної дії, яка б була спрямована на відновлення свого права, яке він вважає порушеним.

В той же час, у постанові Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року по справі №826/2195/16, касаційне провадження №К/9901/25948/18, зазначено, що спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

Однак за встановлених судом обставин, ФОП ОСОБА_1 не вчинено будь-яких дій для відновлення порушеного права та не втілена незгода з рішенням контролюючого органу шляхом оскарження відповідного наказу.

Так, станом на час вирішення даної справи відповідач у встановленому законом порядку не оскаржив ні наказ ГУ ДПС в Одеській області № 692-П від 17.02.2021 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 », ні рішення про Головного управління ДПС в Одеській області від 02.03.2021 про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 .

Одночасно відповідач жодним чином не обґрунтовує свою незгоду з призначеною відносно нього фактичною перевіркою. Натомість, платником податків лише висловлюється незгода з цим фактом, що само по собі не може слугувати підставою для відмови платника податків від покладених на нього податковим законодавством обов`язків, а саме допускати перевіряючих до здійснення контрольного заходу за наявності всіх підстав для цього.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, враховуючи доведеність заявником обставин щодо недопуску ФОП ОСОБА_1 посадових осіб посадових осіб ГУ ДПС в Одеській області до фактичної перевірки з питань дотримання вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та / або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку за період з 01.01.2019 по дату закінчення фактичної перевірки на підставі листа ДПС України від 26.08.2020 № 14994/7/99-00-07-05-02-07 щодо задекларованих суб`єктами господарювання податкових зобов`язань з роздрібного продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів за січень-лютий 2020 р., зокрема перелік місць торгівлі за КОАТУУ, де нарахування акцизного податку з роздрібного продажу алкогольних напоїв складає менше 200 грн на місяць, а з роздрібного продажу тютюнових виробів менше 600 грн на місяць, - суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви Головного управління ДПС в Одеській області про зупинення видаткових операцій на рахунках підприємця у банках та фінансових установах, а також обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 02.03.2021.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги заяви Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст. 241-246, 283 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, зупинення видаткових операцій на рахунках - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 02.03.2021.

Зупинити видаткові операцій на рахунках фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у банках та інших фінансових установах.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені ст. 283 та пп. 15.5 п. 15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.ст. 255, 272, 283 КАС України.

Суддя І.В. Завальнюк

.