Справа № 520/11801/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 р.Справа № 520/11801/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, по справі № 520/11801/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області) , в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії;

- скасувати рішення № 1016 від 10.03.2020 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 період навчання у Пермському національному дослідному політехнічному університеті з 01.09.1987 по 05.07.1988 та з 01.10.1989 по 31.07.1993 до загального страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 10.08.1993 по 28.09.1995 «горным мастером подземным с полным рабочим днем под землей» на шахте «Шахтерская-Глубокая»; з 28.07.1999 по 31.12.2005 «подземным горным мастером с полным рабочим днем в шахте» на шахте им. ОСОБА_2 до стажу, що дає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10.03.2020 та провести відповідні виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач під час призначення пенсії на пільгових умовах не зарахував позивачу період навчання у Пермському національному дослідному політехнічному університеті з 01.09.1987 по 05.07.1988 та з 01.10.1989 по 31.07.1993 до загального страхового стажу, а також періоди роботи з 10.08.1993 по 28.09.1995 «горным мастером подземным с полным рабочим днем под землей» на шахте «Шахтерская-Глубокая»; з 28.07.1999 по 31.12.2005 «подземным горным мастером с полным рабочим днем в шахте» на шахте им. ОСОБА_2 до стажу, що дає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим відмовив у призначенні пенсії, що позивач вважає протиправним. Вважає, що з метою належного захисту прав позивача суд має зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачеві.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11801/2020 від 07.12.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 1016 від 10.03.2020 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) період навчання у Пермському національному дослідному політехнічному університеті з 01.09.1987 по 05.07.1988 та з 01.10.1989 по 31.07.1993 до загального страхового стажу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) періоди роботи з 10.08.1993 по 28.09.1995 «горным мастером подземным с полным рабочим днем под землей» на шахте «Шахтерская-Глубокая»; з 28.07.1999 по 31.12.2005 «подземным горным мастером с полным рабочим днем в шахте» на шахте им. ОСОБА_2 до стажу, що дає право на призначення пенсії за ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл.Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до його заяви від 10.03.2020 року, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 по справі № 520/11801/2020 заяву представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп. У задоволенні іншої частини заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Відповідач, не погодившись із додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 по справі № 520/11801/2020, подав апеляційну скаргу, в якій, просив суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 по справі № 520/11801/2020 та прийняти рішення, яким в задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що в позовній заяві не вказано такої вимоги, як стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесену позивачем, а у рішенні суду від 08.12.2020 таке питання не вирішувалося. Крім того, сама заява про стягнення з відповідача витрат до ГУПФУ у Харківській області не надходила, у зв`язку з чим Управління було позбавлено можливості подати заперечення на неї. Посилаючись на критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та розумності їх розміру, конкретних обставин справи, вважає, що заява представника позивача щодо стягнення з державного бюджету витрат на професійну правничу допомогу, є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача в надісланій до суду заяві просив провести судове засідання без участі позивача та його представника.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до заяви про розмір витрат на професійну правничу допомогу, між Адвокатським об`єднанням Арес та ОСОБА_3 13 липня 2020 року було укладено договір про надання правової допомоги № 13/07/20.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору від 13.07.2020 оплата за договором здійснюється протягом 3 (трьох) днів від дати набуття законної сили винесеного Харківським окружним адміністративним судом рішення про суті у сумі 18000,00 грн за надані юридичні послуги за договором.

На виконання Договору, АО Юридична компанія Арес було надано юридичні послуги, передбачені п. 1.1. Договору, про що свідчить акт приймання-передачі послуг від 03 грудня 2020 року за Договором № 13/07/20 про надання правової допомоги від 13 липня 2020 року. Також сторонами було підписано детальний опис робіт виконаних адвокатом від 03 грудня 2020 року за Договором № 13/07/20 про надання правової допомоги від 13 липня 2020 року.

Відповідно до акту приймання-передачі послуг адвокатом надано позивачу наступні послуги: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини та аналіз фактичних обставин, підготовка та подання позовної заяви; підготовка та подання уточненої позовної заяви; підготовка та подання відповіді на відзив.

Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, суд зазначив, що оскільки обов`язок доведення неспівмірності витрат в силу ч.5 ст.134 КАС України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а представником відповідача не надано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничу допомоги адвоката, суд при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на суму 12000,00 грн, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги у справі задоволено частково, сума, заявлена позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, була співмірною зі складністю предмета спору та обсягу наданих адвокатом послуг та відповідала критеріям розумності та пропорційності оплати послуг адвоката.

Надаючи оцінку розподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції шляхом прийняття додаткового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11801/2020 від 07.12.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено чотири позовні вимоги з п`яти заявлених.

18.12.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11801/2020 від 07.12.2020 частині задоволення позову.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11801/2020 від 07.12.2020 в частині задоволення позовних вимог повернуто скаржнику.

Згідно зі ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11801/2020 від 07.12.2020 у вказаній вище частині набрало законної сили з 15.02.2021.

Надаючи оцінку вказаному додатковому рішенню першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи зі змісту частин першої та другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В силу пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На виконання вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегією суддів встановлено, що з заявлених позовних вимог судом першої інстанції задоволено чотири.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу на суму 18000,00 грн позивачем до заяви від 08.12.2020 додано договір про надання правової допомоги, укладений між Адвокатським об`єднанням «Арес» та ОСОБА_3 , яким визначено фіксовану суму гонорару у розмірі 18000 грн. Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється незалежно від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Зі змісту акту приймання-передачі послуг від 03 грудня 2020 року за Договором № 12/08/19 про надання правової допомоги від 13 липня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 (надалі іменується Клієнт), з одного боку, та Адвокатське об`єдання "Юридична компанія "Арес"" в особі керуючого об`єднання - адвоката Лисун Вікторії Сергіївни, що діє на підставі Статуту (надалі іменується "адвокатське об`єдання") з другого боку, разом іменовані "Сторони", склали цей акт про те, що правова допомога, яка передбачена Договором про надання правової допомоги від "13" липня 2020 року надана своєчасно та в повному обсязі та відповідає умовам цього договору, а саме: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини та аналіз фактичних обставин; підготовку та подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській області № 1016 від 10.03.2020, та зобов`язання вчинити певні дії; підготовку та подання уточненої позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській області № 1016 від 10.03.2020, та зобов`язання вчинити певні дії; підготовку та подання відповіді на відзив ГУ ПФУ в Харківській області № 2000-0802-7/77746 від 13.10.2020. Також у цьому акті зазначено, що клієнт прийняв від Адвокатського об`єднання результати наданих послуг і сторони претензій одна до одної не мають.

Зі змісту детального опису робіт, виконаних адвокатом від 03 грудня 2020 року за Договором № 13/07/20 про надання правової допомоги від 13 липня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 (надалі іменується Клієнт), з одного боку, та Адвокатське об`єдання "Юридична компанія "Арес"" в особі керуючого об`єднання - адвоката Лисун Вікторії Сергіївни, що діє на підставі Статуту (надалі іменується "адвокатське об`єдання") з другого боку, разом іменовані "Сторони", склали цей детальний опис робіт, де відображено, що адвокатом адвокатського об`єдання - Чумаком Романом Васильовичем були надані Клієнту, в рамках виконання умов Договору про надання правової дпомоги № 13/07/20 від 13 липня 2020 року такі послуги: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини та аналіз фактичних обставин тривалістю 2 години; підготовка та подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській області № 1016 від 10.03.2020, та зобов`язання вчинити певні дії - 7 годин; підготовка та подання уточненої позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській області № 1016 від 10.03.2020, та зобов`язання вчинити певні дії - 2 години; підготовка та подання відповіді на відзив ГУ ПФУ в Харківській області № 2000-0802-7/77746 від 13.10.2020 - 4 години. Разом - 15 годин. Клієнт прийняв від адвокатського об`єдання детальний опис робіт і Сторони претензій одна до одної не мають.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява з додатками, уточнена позовна заява, відповідь на відзив відповідача на позовну заяву з додатками. Всі копії зазначених документів завірені представником позивача у відповідності до положень статті 94 КАС України. Крім того, наявною в матеріалах справи копією квитанції від 27.01.2021 № 0.0..1 підтверджується факт понесення позивачем відповідних витрат на правничу допомогу.

Таким чином, наданими представником позивача документами підтверджено розрахунок між адвокатом і клієнтом та підтверджено фактичне здійснення позивачем оплати послуг адвоката, а отже, і понесення ОСОБА_1 вказаних витрат.

З приводу посилання відповідача на відсутність детального опису робіт, як того вимагають положення частини четвертої статті 134 КАС України, колегія суддів звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах справи, що розглядається розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі та не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Щодо ненадання позивачем відповідачеві копії заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, що на думку відповідача є підставою для відмови у її задоволенні, колегія суддів зазначає, що Верховним Судом у постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц зроблено висновок про те, що у разі, якщо стороною не надсилалася заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування за рахунок іншої сторони понесених витрат на правничу допомогу, що позбавило її можливості доводити неспівмірність цих витрат, суд може самостійно визначає їх розмір, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності.

Отже, ненадання копії відповідної заяви відповідачеві не створює підстав для відмови у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, а лише надає суду можливість самостійно зменшити суму такого відшкодування, лише у випадку, якщо її розмір буде нерозумним та не співмірним.

З огляду на викладене, враховуючи умови вказаного вище договору про надання правової допомоги, складання та підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені та в інтересах позивача, а також їх обсяг та зміст, факт сплати за отримані послуги в повному обсязі, колегія суддів приходить до висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 18000 грн є співмірними зі складністю предмета спору та обсягом наданих адвокатом послуг та відповідає критеріям розумності та пропорційності оплати послуг адвоката.

Однак, враховуючи, що судом першої інстанції здійснено розподіл судових витрат з урахуванням часткового задоволення позову та стягнуто з відповідача 12000 грн, а в іншій частині позивач додаткове рішення суду першої інстанції не оскаржує, то стягненню з відповідача підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу саме у розмірі 12000 грн.

Колегія суддів зауважує, що наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на це, відповідач, у разі заперечення зазначеного позивачем розміру витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.

Водночас, відповідачем в апеляційній скарзі не вказано розміру витрат на правничу допомогу, яку він вважає обґрунтованою, а також не наведено жодного доводу, який би свідчив про неспівмірність заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи, характером та обсягом виконаних адвокатом робіт або непідтвердження вимоги про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами.

Також, колегія суддів наголошує, що в адміністративному судочинстві інститут стягнення витрат на правничу допомогу з суб`єкта владних повноважень покликаний на те, щоб такі суб`єкти владних повноважень діяли у суворій відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням наявних в матеріалах справи документів в системному зв`язку з кількістю, якістю складених представником позивача процесуальних документів, підготовлених та поданих доказів, розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 12000 грн. є співмірним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд дійшов вірних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.134, 139, ч.4 ст.241, ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 по справі № 520/11801/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 05.03.2021 року