Справа № 420/11573/20
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «С») № від 06.10.2020 року про нарахування штрафних (фінансових) санкцій фізичній особі-підприємцю позивачу у сумі 210663,32 грн. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій, прийняте відповідачем.

Ухвалами суду від 04.11.2020 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження; від 02.12.2020 року: продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 08.02.2021 року. (а.с.125-127)

08.02.2021 року від представника позивача до суду надійшла заява, вхід. № 5904/21, в якій останній просить розглядати справу в письмовому провадженні на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. (а.с.128)

Від відповідача заяв щодо іншого порядку судового розгляду або про його відкладення до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом адміністративного позову та відповіді на відзив, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, з таких підстав, зокрема:

- 22 жовтня 2020 року позивач, ОСОБА_1 , отримала від Головного управління державної податкової служби в Одеській області лист № 18271/T/5-32-05-07-07 від 21.09.2020 р., у якому було зазначено, що фахівцями відповідача проведена перевірка магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), за результатами перевірки фактичної перевірки складено акт фактичної перевірки № 872/15/27/pро/ НОМЕР_1 від 17.09.2020 року. 22.10.2020 року на адресу позивача від відповідача надійшло податкове повідомлення-рішення № від 06.10.2020 року, у якому зазначено, що за порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України і ст. 20 вказаного Закону до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у сумі 210663,32 грн;

- ППР надійшло позивачу у поштовому відправленні Укрпошта номер 683. Також, у ППР зазначено, що відповідно до ст.ст. 56, 57 ПК України його оскарження здійснюється в адміністративному (до контролюючого органу вищого рівня) або судовому порядку протягом десяти календарних днів за днем отримання;

- щодо статусу суб`єкта господарювання. 3 пунктів 1.1. та 1.2 акту перевірки вбачається, що 16.09.2020 року у 13 год. 45 хв. проведено перевірку господарської одиниці "магазин", що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . На момент здійснення перевірки такого суб`єкта господарювання як ФОП ОСОБА_1 не існувало;

- 9 вересня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань https://usr.minjust.gov.ua/ було внесено запис № 002004189 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за власним рішенням;

- в системі національного законодавства, спеціальним (профільним) законом, що регулює відносини у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців є Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-IV;

- в силу положень частини 9 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа- підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою;

- на дату проведення фактичної перевірки відповідач мав у своєму розпорядженні інформацію про те, що 9 вересня 2020 року ОСОБА_1 була офіційно позбавлена статусу підприємця і такий суб`єкт господарювання як фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не існував;

- 9 вересня 2020 року відповідач зобов`язаний був зняти з обліку фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання, який припинив свою діяльність та, у зв`язку з цим, не мав права проводити фактичну перевірку діяльності неіснуючого суб`єкта;

- щодо правомірності застосування норм Закону. В оскаржуваному ППР зазначено, що штрафні санкції застосовано на підставі ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послу", а підставою їх застосування є порушення п. 12 ст. 3 цього Закону. Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає певне коло осіб, на яких поширюється його дія, до яких позивач на дату проведення перевірки не належала. Разом з тим, на вищевказаних підставах, до позивача не могли бути застосовані штрафні санкції, передбачені ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Таким чином, з огляду на те, що 9 вересня 2020 року, ОСОБА_1 , була офіційно позбавлена статусу підприємця і перестала бути суб`єктом господарювання, то відповідач не мав законних підстав для застосування положень Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послу", у тому числі, в частині накладання штрафних (фінансових) санкцій;

- для виявлення фактів порушення п. 3 ст. 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», представники відповідача мали здійснити фактичний огляд складу та/або місця реалізації товарних запасів для дослідження і фіксації (наприклад у акті інвентаризації відповідно до статті 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні») їх наявності, стану. Здійснити оцінку товарних запасів (дослідження первинної документації, що підтверджує вартість придбання та оприбуткування запасів на склад та вартість продаж видачу зі складу). В подальшому, за наслідком виконання раніше описаних дій, здійснити співставлення отриманих даних із даними занесеними до книги обліку доходів та витрат форми 10;

- після внесення до ЄДР запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач підприємницької діяльності не здійснює;

- доступу до приміщень магазину в день, зазначений в акті перевірки, нікому не надавала. Про проведення перевірки не повідомлялось;

- з надісланого позивачу акту перевірки не вбачається, що представниками відповідача повною мірою виконано усі вимоги чинного законодавства. Більш того, не маючи доступу до приміщень магазину, представники відповідача не могли фізично виконати вимоги закону. Перевірка була проведена відповідачем формально, без належної перевірки і оцінки фактичних обставин та первинних документів і документів бухгалтерського та податкового обліку позивача. 3 огляду на викладене, акт перевірки не є носієм доказової інформації про порушення та не може бути документом, за висновками якого законно можна притягти особу до відповідальності;

- у відзиві відповідач посилається на те, що фактична перевірка проведена в присутності ОСОБА_2 (продавець), якою було надано документ, що посвідчує особу паспорт. Вказаній особі було пред`явлено направлення на перевірку та вручено копію наказу на проведення фактичної перевірки, а в подальшому - акт перевірки для підписання. За посиланням відповідача, перевірку проведено за участі представника ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку з чим перевірку проведено та акт складено у відповідності до вимог чинного законодавства, а прийняте на підставі висновків акту перевірки податкове повідомлення-рішення є законним. Разом з тим, до акту перевірки не додано доказів того, що на час проведення фактичної перевірки ОСОБА_2 була посадовою особою ФОП ОСОБА_1 чи її представником, або особою, що фактично здійснювала розрахункові операції. В матеріалах справи відсутні докази, в розумінні ст.ст. 73 - 76 КАС України, посадових, трудових чи представницьких повноважень вказаної особи з суб`єктом господарювання на час проведення перевірки. Відтак, відповідачем не доведено того, що перевірка проведена у відповідності до вимог пункту 80.7 статті 80 ПК України. Отже, фактична перевірка, з приводу результатів якої заявлено адміністративний позов, мала місце за відсутності як самого суб`єкта господарювання, так і за відсутності будь-якої особи, визначеної пунктом 80.7 ст. 80 ПК України (представника чи посадової особи або особи, що фактично здійснює розрахункові операції). Таким чином, фахівці відповідача діяли з перевищенням повноважень, а встановлені актом порушення не можуть бути підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення;

- неправдивими є посилання про відсутність відомостей про нерозпломбування реєстратора розрахункових операцій (РPO). 7 вересня 2020 року ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області була подана заява про припинення господарської діяльності та заява про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій. Відповідно до Довідки про скасування реєстратора розрахункових операцій (форми № 6-РРО) від 07.09.2020 року № 10610, реєстрацію РРО моделі MINI-T 400ME, заводський номер ПБ з версією програмного забезпечення 873 4101-4, фіскальний номер РРО , що використовувався в господарській одиниці: АДРЕСА_1 , скасовано. У вказаній довідці також зазначено причину скасування реєстрації РРО: закриття магазину та припинення господарської діяльності;

- перевіркою виявлена нестача (відсутність товарів), на загальну суму 105 331,66грн. (4538,00 грн. + 100793,66 грн.). При цьому, недостачу товару відповідач встановив на підставі лише аналізу даних опису ТМЦ та книги обліку доходів і витрат Форми 10 та застосував штрафну санкцію, передбачену ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послу", у розмірі 210663,32 грн. ((4538,00 грн. + 100 793,66 грн.) х 2) - подвійну вартість необлікованого товару. Разом з тим, у відповідності до процесуальних норм (в розумінні ст.ст. 73 - 76 КАС України) вказані докази не є належними. Єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку є інвентаризація товарів;

- вимога щодо проведення інвентаризації поширюється на усіх платників податків, в тому числі і фізичних осіб-підприємців. При цьому проведення інвентаризації має здійснюватися саме платником, а контролюючий орган може лише вимагати її проведення. Водночас, нестача придбаних товарів має бути виявлена в результаті інвентаризації, яка здійснена під час проведення перевірки, в межах якої вона була призначена (ініційована).

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин:

- відповідно до фактичних обставин справи, на підставі ст. 20, п.п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та відповідно до наказу від 8 вересня 2020 року № 4203 та направлень від 8 вересня 2020 року № 2323, № 2324, головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС в Одеській області Шевченко О.Б., головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС в Одеській області Шукаєвим Д.М. проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_2 , адреса господарського об`єкту: АДРЕСА_1 , з 08.09.2020 року тривалістю 10 діб. Перевірку було проведено за період діяльності з 01.01.2019 року по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

- перевірка проведена в присутності ОСОБА_2 (продавець), було надано документ, що посвідчує особу паспорт;

- з направленнями на перевірку № 2323, № 2324 від 08.09.2020 року особисто ознайомлена ОСОБА_2 , що підтверджується її особистим підписом у вище зазначених направленнях. 16.09.2020 року особистим підписом ОСОБА_2 підтверджено отримання копії наказу № 4203 від 08.09.2020 року;

- за результатами перевірки складено Акт № 872/15/27/РРО/ НОМЕР_1 від 17.09.2020 року;

- 17.09.2020 складено акт відмови від підписання акту (довідки) на проведення фактичної перевірки №654/1/11/15-32-05-07-17;

- перевіркою встановлено наступні порушення: п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР); п. 85.2 ст. 85 ПК України;

- перевіркою встановлено не надання документів, що належать до предмету перевірки, а саме довідку про розпломбування РРО, накладні на товар, які зазначені у описі ТМЦ, на загальну суму 4538, 00 грн. Також в ході перевірки встановлено, що окрім пива, яке зазначено у додатку до акту, алкогольних та тютюнових виробів у магазині та на складі не було;

- продавець магазину, що працює у ФОП ОСОБА_1 , яка ознайомилась з направленнями та отримала копію наказу на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , була надана для перевірки книга обліку доходів та витрат, зареєстрована на ФОП ОСОБА_1 . В ході перевірки книги встановлено порушення, реалізацію підакцизного товару, що не облікований у встановленому порядку, а саме не заповнення 5 колонки у книзі обліку доходів і витрат Ф № 10. Так як ФОП згідно документів працював по 07.09.2020 року, а останні записи у книгу Ф № 10 гр. 5 були зроблені 15.07.2020 року, а товару не було, перевіркою зроблені висновки, так як з 15.07.2020 по 07.09.2020 ФОП працював через РРО, сума не облікованого товару реалізованого через РРО складає 100793,66 грн.;

- за порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР застосовано штраф, передбачений ст. 20 Закону № 265/95-ВР у розмірі 210663,22 грн. (105331,66*2);

- за даними інформаційної системи ДПС стан фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 11. припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті). Враховуючи вищевикладене, податкове повідомлення-рішення від 06.10.2020 року № є законним, та винесеним згідно з вимогами чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані сторонами, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області видано наказ від 08.09.2020 року № 4203 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )» (а.с.51), відповідно до якого на підставі ст. 20, п.п. 80.2.2, 80.2.5. п. 80.2 ст. 80, п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами), наказано:

- провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_2 та адреса господарського об`єкту: АДРЕСА_1 з 08.09.2020 року, тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2019 року по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ОСОБА_1 (а.с.20), зокрема, внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця:

- Дата запису: 09.09.2020 року,

- Номер запису: 002004189,

- Підстава: власне рішення.

Направлення на перевірку від 08.09.2020 року № 2323, № 2324 та копію наказу від 08.09.2020 року № 4203 про проведення фактичної перевірки вручено ОСОБА_2 16.09.2020 року. (а.с.52, 53)

За результатами проведеної перевірки складено Акт (довідка) про результати фактичної перевірки від 17.09.2020 року, дата реєстрації акта в органі ДПС за місцем державної реєстрації суб`єкта господарювання: 18.09.2020, реєстраційний № 872/15/27/РРО/ НОМЕР_1 . (а.с.54-57)

Згідно зі змістом зазначеного акта, з 16.09.2020 року по 17.09.2020 року, на підставі ст. 20, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та наказу про проведення фактичної перевірки від 08.09.2020 року № 4203, з метою здійснення контролю за дотриманням порядку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), службовими особами відповідача на підставі направлень від 08.09.2020 року № 2323, № 2324, проведено перевірку господарської одиниці магазин, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи за ДРФО НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , зареєстрованого в органі ДПС: Саратська ДПІ.

Відповідно висновку вказаного акта, під час перевірки встановлено порушення: п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями; п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 29.12.2010 року 2755-IV (із змінами та доповненнями).

Також, відповідно до змісту акту перевірки, зокрема:

- п. 1.6: перевірка проведена у присутності: ОСОБА_2 , продавець;

- п. 2.1: до перевірки надано:

- п. 2.1.1: реєстраційне посвідчення № НОМЕР_2 про скасування реєстрації від 07.09.2020, видане Саратська ДПІ на реєстратор розрахункових операцій MINI-T 400МЕ, заводський № ПБ , фіскальний номер № , версія внутрішнього програмного забезпечення 41.01-4;

- п. 2.1.11: інші документи: книга обліку доходів і витрат ф № 10;

- п. 2.2.2: ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1905895 від 25.11.2019, термін дії: з 29.11.2019 по 29.11.2020;

- п. 2.2.3: ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 1905277 від 25.11.2019, термін дії з: 29.11.2019 по 29.11.2020;

- п. 2.2.14: додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки: встановлено не надання документів, що належать до предмету перевірки, а саме: довідку про розпломбування РРО, накладні на товар, які зазначені у описі ТМЦ, на загальну суму 4538, 00 грн. Також в ході перевірки встановлено, що окрім пива яке зазначено у додатку до акту, алкогольних та тютюнових виробів у магазині та на складі не було. Продавцем магазину, що працює у ФОП ОСОБА_1 , яка ознайомилась з направленнями та отримала копію наказу на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 була надана для перевірки книга обліку доходів та витрат, зареєстрована на ФОП ОСОБА_1 . В ході перевірки книги встановлено порушення, реалізацію підакцизного товару, що не облікований у встановленому порядку, а саме не заповнення 5 колонки у книзі обліку доходів і витрат Ф № 10 (реквізиту документа, що підтверджує понесені витрати). Так як ФОП згідно документів працював по 07.09.2020 року, а останні записи у книгу Ф № 10 гр. 5 були зроблені 15.07.2020 року, а товару фізично не було, перевіркою зроблені висновки, так як з 15.07.2020 по 07.09.2020 ФОП працював через РРО, сума не облікованого товару реалізованого через РРО складає 100793,66 грн.;

- п. 4.5: додатки до акта перевірки:

1. опис ТМЦ на 1 арк. (а.с.58)

2. копія книги Ф № 10 на 13 арк. (а.с.59-70)

17.09.2020 року посадовими особами відповідача складено акт № 654/1/11/15-32-05-07-17 про те, що 17.09.2020 ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) відмовились від підпису та отримання другого примірника Акту фактичної перевірки від 17.09.2020 року № 872/15/27/РРО/ НОМЕР_1 . (а.с.71)

Податковим повідомленням-рішенням від 06.10.2020 року № , Форма «С» (а.с.15, 72-73), відповідач повідомив позивача, що:

- на підставі акта перевірки № 872/15/27/рро/ від 17.09.2020 року, встановлено порушення п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), та

- на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та ст. 20 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності: двісті десять тисяч шістсот шістдесят три гривні 32 копійок, штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавств про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій, код платежу: 21080900.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням відповідача від 06.10.2020 року № , Форма «С», позивач звернувся до суду із вищенаведеними позовними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.9, 111-115):

- листа відповідача позивачу № 18271/Т/15-32-05-07-07 від 21.09.2020 року «Про направлення другого примірника акту фактичної перевірки»;

- постанови Верховного Суду від 6 лютого 2020 року по справі № 807/1556/17;

- довідки про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій, модель MINI-T 400МЕ, від 07.09.2020 року № 10610, виданої ГУ ДПС в Одеській області (Саратський район).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК України), Господарським кодексом України від 16.01.2003 року № 436-ІV (далі ГК України), Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року № 755- IV (далі Закон № 755- IV).

Згідно зі ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з п. 9 ст. 4 Закону № 755-IV фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.п. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до п.п. 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові особи та службові особи контролюючих органів зобов`язані не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 80.1. ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2. ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Відповідно до п. 80.7. ст 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи, з таких підстав.

По-перше, судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області видано наказ від 08.09.2020 року № 4203 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )», відповідно до якого на підставі ст. 20, п.п. 80.2.2, 80.2.5. п. 80.2 ст. 80, п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами), наказано:

- провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_2 та адреса господарського об`єкту: АДРЕСА_1 з 08.09.2020 року, тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2019 року по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, у постанові від 03 грудня 2020 року (справа № 823/716/17), оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Так, відповідно до п. 80.2. ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Проте, ні в наказі від 08.09.2020 року № 4203 відповідачем не зазначено, ні на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України та ухвали суду про витребування у відповідача належним чином засвідчених копій усіх доказів-підстав (фактичних і юридичних) правомірності прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення, згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, відповідачем не наведено доводів та не надано доказів на їх підтвердження щодо наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації, передбаченої пп. 80.2.2, 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 ПК України, для призначення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Отже, відповідачем не доведено правомірність проведення фактичної перевірки позивача, призначеної на підставі пп. 80.2.2, 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 ПК України.

По-друге, за результатами проведеної перевірки складено Акт (довідка) про результати фактичної перевірки від 17.09.2020 року, дата реєстрації акта в органі ДПС за місцем державної реєстрації суб`єкта господарювання: 18.09.2020, реєстраційний № 872/15/27/РРО/, на підставі якого прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення.

Згідно зі змістом зазначеного акта, з 16.09.2020 року по 17.09.2020 року, на підставі ст. 20, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та наказу про проведення фактичної перевірки від 08.09.2020 року № 4203, з метою здійснення контролю за дотриманням порядку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), службовими особами відповідача на підставі направлень від 08.09.2020 року № 2323, № 2324, проведено перевірку господарської одиниці магазин, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи за ДРФО НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , зареєстрованого в органі ДПС: Саратська ДПІ.

Проте, Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ОСОБА_1 (а.с.20), зокрема, внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця:

- Дата запису: 09.09.2020 року,

- Номер запису: 002004189,

- Підстава: власне рішення.

З встановленого вбачається, що фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 проведено після дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою, з якої, згідно з п. 9 ст. 4 Закону № 755-IV, фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця.

Отже, фактично відповідачем проведено перевірку підприємця, якого на момент проведення перевірки не існувало.

При цьому, обґрунтування відповідача заперечень проти позовних вимог, із посиланням на те, що за даними інформаційної системи ДПС стан фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті), не спростовує встановлену судом обставину, що з 09.09.2020 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 позбавлена статусу підприємця, щодо якого наказано провести та проведено фактичну перевірку.

Крім того, з системного тлумачення положень ПК України вбачається, що змістом (особливістю) фактичної перевірки платника податків є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки), що кореспондується із правом податківців прийти на перевірку без попередження у будь-яку годину доби, згідно робочого графіка підприємця.

Згідно з вимогами пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Отже, фактично єдиною підставою для здійснення податкової перевірки суб`єкта господарювання, який припинив здійснення господарської діяльності, може бути документальна позапланова перевірка на підставі пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України, у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або подання заяви про зняття з обліку платника податків.

При цьому також слід зазначити, що глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Абзацами першим-четвертим підпункту 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

При цьому абзац п`ятий підпункту 81.1 статті 81 ПК України визначає, що у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий підпункту 81.1 статті 81 ПК України).

Судом встановлено, що відповідно до змісту акту перевірки, зокрема:

- п. 1.6: перевірка проведена у присутності: ОСОБА_2 , продавець;

- п. 2.2.14: додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки, зокрема: продавцем магазину, що працює у ФОП ОСОБА_1 , яка ознайомилась з направленнями та отримала копію наказу на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 була надана для перевірки книга обліку доходів та витрат, зареєстрована на ФОП ОСОБА_1 тощо.

Також судом встановлено, що направлення на перевірку від 08.09.2020 року № 2323, № 2324 та копію наказу від 08.09.2020 року № 4203 про проведення фактичної перевірки вручено ОСОБА_2 16.09.2020 року.

Проте, позивачу оформлені відповідно до вимог ПК України направлення на проведення перевірки, копію наказу про проведення перевірки, а також службові посвідчення осіб, які зазначені в направленнях на проведення перевірки, не надіслані/не пред`явлені.

При цьому, відповідачем не наведено доводів та не надано доказів на їх підтвердження, що ОСОБА_2 є уповноваженим представником позивача та/або щодо встановлених в акті перевірки обставин, що ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_1 , та є особою, яка фактично проводить розрахункові операції.

Крім того, відповідно до довідки від 07.09.2020 року № 10610, виданої ГУ ДПС в Одеській області (Саратський район), скасовано реєстрацію реєстратора розрахункових операцій, модель MINI-T 400МЕ, та вказане зафіксовано в акті перевірки.

Також, в акті перевірки пункти, пов`язані із проведенням розрахункової операції, даними РРО тощо, зокрема 2.2.7-2.2.13, не заповнені (проставлені прочерки).

Отже, відповідачем грубо порушено процедуру проведення фактичної перевірки, що зумовлює неправомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.);

- з урахуванням пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, відповідно до якого податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, відповідно

суд дійшов висновку, що:

- податкове повідомлення-рішення від 06.10.2020 року № , Форма «С», прийняте відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому воно є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно

- адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію № 0.0..1 від 29.10.2020 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову в сумі 2106,63 грн. (а.с.8)

Відповідно, стягненню з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 2106,63 грн. (дві тисячі сто шість гривень шістдесят три копійки).

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 104 від 17.02.2021) до 30 квітня 2021 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 194, 205, 241-246, 250, 255, 258, 291, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ідентифікаційний код юридичної особи: 43142370) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 06.10.2020 року № , Форма «С».

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 2106,63 грн. (дві тисячі сто шість гривень шістдесят три копійки).

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.