Справа № 568/1040/19
Суддя: Троцюк В. О.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1040/19

Провадження №2-а/568/7/21

05 березня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк А.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Радивилівського відділення поліції Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Радивилівського відділення поліції Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №187122 від 10.05.2019 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позов мотивовано тим, що згідно постанови, що оскаржується скоєне правопорушення полягає в тому, що 10 травня 2019 року о 14 год. 10 хв. в м.Радивилів по вул.Маркелова Рівненської області ОСОБА_1 керував мопедом Simson д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.2.1а, 2.1 ПДР, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, грунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема ОСОБА_1 зазначає, що дійсно 10 травня 2019 року близько 14 год, керуючи мопедом, рухався по вул. Маркелова в м.Радивилів та був зупинений працівниками поліції, які пред`явили претензії в тому, що керує транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Він пояснив поліцейським, що жодних порушень не допускав та попросив надати докази, на яких грунтується їх твердження. Однак працівники поліції жодним чином не відреагували на його прохання. В подальшому за викликом приїхав ще один екіпаж патрульної поліції з приладом алкотестер Драгер та провели його огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Результат виявився негативним. Незважаючи на відсутність будь-яких даних та доказів, а також не враховуючи те, що його особу в присутності поліцейських було встановлено саме за посвідченням водія, патрульні винесли щодо нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Вважає, що факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є недоведеним, в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності не зазначено доказів, на підставі яких інспектор дійшов до такого висновку, та до неї такі не додано. Крім того, поліцейським були допущені процесуальні порушення під час розгляду справи та винесенні постанови. До того ж внаслідок розгляду справи без підготовки було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Ухвалою суду від 29 грудня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

11 січня 2021 року позивач подав до суду заяву на усунення недоліків, вказаних в постанові від 29.12.2020 року.

Ухвалою суду від 22 січня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення прийнята до розгляду, відкрито провадження. Розгляд справи вирішено провести за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України у п`ятиденний строк з дня отримання ухвали.

Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року було вирішено про заміну первісного відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області належним Радивилівським ВП Дубенського ВП ГУПН в Рівненській області.

Копія ухвали суду отримана відповідачем, проте, відповідач не скористався своїм правом, врегульованим ч.4 ст. 159, ч.5 ст. 162 КАС України, відзиву на позов не подав, поважних причин його неподання не повідомив. Тому, на підставі ч.6 ст.162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив.

Перешкод для розгляду справи у судовому засіданні не має, але всі учасники справи не з`явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні згідно ч.8 ст. 205 КАС України.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за приписами ч.4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 10.05.2019 року інспектором СРПП Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області Кондрась П.В. винесено постанову серії ДПО18 №187122, згідно з якою ОСОБА_1 , керував мопедом Simson д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.2.1а, 2.1 ПДР, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.6)

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 зробив висновок про те, що сама постанова про адміністративне правопорушення не може розцінюватись як беззаперечний доказ вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова за своєю правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В оскаржуваній постанові ДПО18 №187122 від 10.05.2019 року в графі «до постанови додаються» відсутні відомості про докази, які додаються на обгрунтування винесеної постанови (стоїть прочерк). Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові (постанова Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, саме відповідач несе тягар доказування правомірності своїх дій та рішень, але він не надав жодних доказів законності й обґрунтованості постанови .

Отже, оцінюючи в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подія і склад адміністративного правопорушення в діянні позивача є недоведеними, оскаржувана постанова не є законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9,77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Радивилівського відділення поліції Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №187122 від 10 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: Радивилівське відділення поліції Дубенського відділення поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області, місце знаходження м.Радивилів, вул..Почаївська, 17.

Суддя В.О.Троцюк