Справа № 380/1736/20
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року справа №380/1736/20

зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М.,

представників позивача Крохти Р.В., Матерни Я.В.,

представника відповідача Шаркаєвої Х.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Стоянівський торфобрикетний завод до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Стоянівський торфобрикетний завод , місцезнаходження: 80220, Львівська обл., Радехівський р-н, с.Стоянів, вул.Ржищівська, 81 до Головного управління ДПС у Львівській області , місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.11.2019 №000420051.

Ухвалою від 04.03.2020 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 06.07.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 21.10.2020 суд витребував додаткові докази у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю податкового повідомлення-рішення від 29.11.2019 №000420051, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача за платежем орендна плата за землю в розмірі 145625,23грн. Позивач зазначає, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :06:000:1500) на момент укладення ним договору оренди земельної ділянки з Радехівською районною державною адміністрацією від 10.04.2008 становила 1794135грн. (місячна орендна плата 2242,67грн). В подальшому збільшилась нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки, а саме станом на 01.03.2018 така становила 14439003,00грн. Відповідні зміни внесені до договору оренди земельної ділянки з Радехівською районною державною адміністрацією від 10.04.2008, шляхом укладення додаткової угоди від 11.07.2019 №1. З вказаного періоду позивач розпочав сплачувати орендну плату за землю у новому (більшому) розмірі.

Вважає, що обов`язок щодо сплати орендної плати в розмірі, визначеному з урахуванням нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в позивача виник лише після внесення відповідних змін до договору оренди земельної ділянки від 10.04.2008 (з 11.07.2019), а не з часу затвердження такої оцінки (01.03.2018). Позивач зазначає, що рішення щодо зміни нормативної земельної ділянки (кадастровий номер :06:000:1500) не було належним чином олюднено. Тому відповідач безпідставно збільшив суму грошового зобов`язання позивача за платежем орендна плата за землю, виходячи з нової нормативної оцінки земельної ділянки з 01.03.2018.

Також позивач звертає увагу на те, що відповідач безпідставно провів перевірку товариства з обмеженою відповідальністю Стоянівський торфобрикетний завод на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Позивач зазначає, що він у встановленому законом порядку надав відповідь на лист відповідача від 16.04.2019 №23127/10/14.18-07, а тому у відповідача не було підстав для проведення перевірки.

На думку позивача, відповідач протиправно не надав йому розрахунку податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій, що є грубим порушенням пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України. Відсутність такого розрахунку унеможливлює визначення правильності застосування до товариства штрафних санкцій.

Також позивач вважає, що відповідач порушив строки розгляду його скарги на податкове повідомлення-рішення від 29.11.2019 №000420051.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує. Відзив обґрунтований тим, що Червоноградським управлінням Головного управління ДФС у Львівській області отримано податкову інформацію (лист слідчого СВ Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції Жука С.М. від 19.03.2019 №1477), в якій зазначалося про здійснення перевірки по факту сплати позивачем орендної плати за використання земель у власній господарській діяльності за заниженою нормативно-грошовою оцінкою. Для перевірки вказаної податкової інформації відповідач на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України звернувся до позивача з запитом про надання інформації «Про надання інформації та її документального підтвердження» №23127/10/14.18-07 від 26.04.2019.

За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Стоянівський торфобрикетний завод» встановлено, що в період з 01.03.2018 по 17.07.2019 позивач сплачував орендну плату за використання земельної ділянки (кадастровий номер :06:000:1500) з застосуванням нечинної нормативної грошової оцінки. З огляду на вказане, в позивача утворилась заборгованість зі сплати орендної плати за землю на суму 116500,18грн.

Відповідач спростовує доводи позивача щодо неналежного оприлюднення рішення Радехівської районної ради Львівської області №263 від 01.03.2018 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на території Стоянівської сільської ради (кадастровий номер 462385800:06:000:1500)» з посиланням на пункт 271.2 статті 271 Податкового кодексу України. Відповідач зазначає, що вказане нормативне положення стосується рішення рад, а Радехівська районна державна адміністрація є органом державної влади, а не органом місцевого самоврядування. Тому вказаний порядок оприлюднення рішень на неї не поширюється.

Представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що позивач не отримував рішення Державної податкової служби України від 03.01.2020 №416/6/99-00-08-05-05-06 про продовження строку розгляду його скарги, що підтверджується листом АТ «Укрпошта» від 05.06.2020 №12.2.1-04-648. З огляду на наведене, представник позивача вважає продовження такого строку протиправним. Зазначає, що оскільки рішення відповідача за результатами розгляду його скарги прийняте з порушення строку, встановленого статею 56 Податкового кодексу України, то таку скаргу слід вважати задоволеною, а оскаржене податкове повідомлення-рішення скасованим.

У додаткових поясненнях представник відповідача надає пояснення щодо направлення на адресу позивача копії рішення Державної податкової служби України від 03.01.2020 №416/6/99-00-08-05-05-06, яким строк розгляду скарги продовжено до 16.02.2020. Так, відповідач у встановлений законодавством спосіб направив вказане рішення на адресу позивача, проте таке не надійшло до адресата з вини працівників АТ «Укрпошта». Представник відповідач вважає, що той не повинен нести відповідальність за протиправні дії працівників поштової служби. Також звертає увагу на те, що строк розгляду скарги позивача продовжено до 16.02.2020 (включно). Рішення за результатом розгляду скарги прийняте 17.02.2020 (в перший робочий день після вихідного 16.02.2020). Таким чином, скарга позивача розглянута у встановлені законодавством строки.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Просили суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Просила суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26.04.2019 відповідач звернувся до позивача з запитом «Про надання інформації та її документального підтвердження» №23127/10/14.18-07.

У відповідь на вказаний запит листом від 08.05.2019 №13/1-74 позивач надав відповідачу інформацію щодо укладеного Радехівською районною державною адміністрацією договору оренди земельної ділянки від 10.04.2008, внесених змін до нього, розміру орендної плати, закріпленої договором.

На підставі направлення №613, виданого 25.09.2019, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Стоянівський торфобрикетний завод» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті орендної плати за земельну ділянку (кадастровий номер 462385800:06:000:1500, розташованої на території Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області) за період з 01.01.2018 по 31.08.2019, за результатами якої складено акт від 08.10.2019 №102/15-06/33769905 (далі - акт перевірки від 08.10.2019 №102/15-06/33769905).

Перевіркою встановлено порушення позивачем пунктів 288.4, 288.5 статті 288, пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму орендної плати за землю у сумі 116500,18грн.

Позивач надіслав відповідачу заперечення на акт перевірки від 16.10.2019 №13/1-142, від 22.11.2019 №13/1-155.

На підставі акта перевірки від 08.10.2019 №102/15-06/33769905 прийняте податкове повідомлення-рішення від 29.11.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача за платежем орендна плата за землю на суму 145625,23 грн (в тому числі 116500,18грн за основним платежем та 291265,05 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

13.12.2019 позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою №13/1-179 на податкове повідомлення-рішення від 29.11.2019 №.

Рішенням Державної податкової служби України від 03.01.2020 №416/6/99-00-08-05-05-06 строк розгляду скарги продовжено до 16.02.2020.

Рішенням Державної податкової служби України від 17.02.2020 №5951/6/99-00-08-05-06-06 у задоволенні скарги позивача відмовлено.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 29.11.2019 № позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Щодо доводів про відсутність підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Стоянівський торфобрикетний завод» суд зазначає таке.

Підстави для проведення документальної позапланової перевірки визначені у пункті 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статт1 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого вказаним Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення вказаним платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого вказаним Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до підпункту 1.71 пункту 71 статті 14 Податкового кодексу України податкова інформація вживається у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Згідно із частиною 1 статті 16 Закону України "Про інформацію" податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Як передбачено пунктом 71.1 статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з підпунктом 72.1.1.3 пункту 72.1.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків та податкових агентів, зокрема, інформація про фінансово-господарські операції платників податків, а також за результатами податкового контролю.

Суд встановив, що до Червоноградського управління Головного управління ДФС у Львівській області надійшов лист слідчого СВ Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції Жука С.М. від 19.03.2019 №1477, в якому зазначалося про здійснення перевірки по факту сплати позивачем орендної плати за використання земель у власній господарській діяльності за заниженою нормативно-грошовою оцінкою.

Для перевірки вказаної інформації відповідач на підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, абзацу 72.1.1.3 підпункту 72.1.1 статті 72, пунктів 73.1, 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 288 Податкового кодексу України звернувся до позивача із запитом про надання інформації «Про надання інформації та її документального підтвердження» №23127/10/14.18-07 від 26.04.2019.

У відповідь на вказаний запит листом від 08.05.2019 №13/1-74 надав відповідачу інформацію щодо укладеного Радехівською районною державною адміністрацією договору оренди земельної ділянки з від 10.04.2008, внесених змін до нього, розміру орендної плати, закріпленої договором.

З вказаної відповіді вбачалося використання позивачем для обрахунку орендної плати за землю нормативної грошової оцінки, визначеної у договорі оренди земельної ділянки від 10.04.2008, без врахування рішення Радехівської районної ради Львівської області №263 від 01.03.2018 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на території Стоянівської сільської ради (кадастровий номер 462385800:06:000:1500)».

Як зазначено в наказі Головного управління ДПС у Львівській області від 23.09.2019 №527 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Стоянівський торфобрикетний завод» перевірка призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статт1 78 Податкового кодексу України у зв`язку з отриманням податкової інформації.

Таким чином, підставою для проведення перевірки слугувала податкова інформація, зібрана відповідачем за результатом опрацювання листа слідчого, а не лист слідчого як помилково вважає позивач.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Стоянівський торфобрикетний завод» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті орендної плати за земельну ділянку проведена відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Щодо доводів про порушення відповідачем процедури розгляду скарги на оскаржене податкове повідомлення-рішення суд встановив таке.

Відповідно до пункту 56.8 статті 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Згідно з пунктом 56.9 статті 56 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 вказаної статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 вказаної статті.

У пункті 56.13 статті 56 Податкового кодексу України зазначено, що у разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 вказаної статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 вказаного Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Згідно з пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час надсилання вказаного поштового відправлення) у разі, якщо пошта не може вручити платнику податків документ, у зв`язку з відсутністю за місцезнаходження посадових осіб платника податку, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд встановив, що 13.12.2019 позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою №13/1-179 на податкове повідомлення-рішення від 29.11.2019 № (зареєстрована 19.12.2019).

Рішенням Державної податкової служби України від 03.01.2020 №416/6/99-00-08-05-05-06 строк розгляду скарги продовжено до 16.02.2020.

Рішенням Державної податкової служби України від 17.02.2020 №5951/6/99-00-08-05-06-06 у задоволенні скарги позивача відмовлено.

Оцінюючи доводи позивача про протиправність дій Державної податкової служби України, які полягають в не ознайомленні позивача з рішенням від 03.01.2020 №416/6/99-00-08-05-05-06 про продовження строку розгляду його скарги до 16.02.2020 суд зазначає таке.

Як вбачається з копії конверту, адресованого відповідачем позивачу (№200) такий відправлений адресату 03.01.2020 та повернутий відповідачу з «інших причин, що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Відповідно до витягу з офіційного сайту АТ «Укрпошта» та інформації, викладеної у листі від 05.06.2020 №12.2.1-04-648, вказаний конверт не надходив до поштового відділення с.Стоянів, яке обслуговує позивача, через незначний досвід сортувальника, який помилково відправив конверт в інше відділення.

Рішення за результатом розгляду скарги прийняте 17.02.2020 (в перший робочий день після вихідного 16.02.2020). Таким чином, скарга позивача розглянута у встановлені законодавством строки та в порядку, встановленому статею 56 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу позивача на те, що оцінка правомірності дій Державної податкової служби України при розгляді його скарги №13/1-179 від 13.12.2020 не входить в предмет доказування у цій справі, оскільки вимог щодо визнання протиправними дій чи рішень Державної податкової служби України позивач не заявляв.

Щодо розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка повинна застосовуватися для обрахунку орендної плати за землю суд зазначає таке.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також в інших сферах, у тому числі, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка згідно з вимогами підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 вказаного Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, Податковий кодекс України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначив обов`язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХІІІ Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Так, відповідно до пункту 288.1 статті 288 вказаного Кодексу підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з нормами пунктів 288.2, 288.3 статті 288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХІІІ Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин); для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється вказаним розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 відсотків нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII, який набрав чинності 01.04.2014, підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України викладено в такій редакції: розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу з орендної плати за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.10.2020 у справі №814/2366/15.

Суд встановив, що 10.04.2008 між позивачем та Радехівською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 462385800:06:000:1500), розташованої на території Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області. Відповідно до пункту 2.4 вказаного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначена у сумі 1794135грн. Розмір орендної плати встановлений у сумі 26912,02грн.

Згідно з висновком державної експертизи землевпорядної документації від 29.12.2017 №1180, затвердженим в.о. начальника головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 29.12.2017 нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер 462385800:06:000:1500) становить 14439003,00грн.

Рішенням Радехівської районної ради Львівської області №263 від 01.03.2018 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на території Стоянівської сільської ради (кадастровий номер 462385800:06:000:1500)» затверджено загальну нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки у розмірі 14439003,00грн.

11.07.2019 між Львівською обласною державною адміністрацією та позивачем укладено додаткову угоду №1 до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 462385800:06:000:1500) від 10.04.2008, зокрема в частині розміру орендної плати за землю.

Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України).

Нормативна грошова оцінка є базою оподаткування орендною платою, а розміром орендної плати є відсоткова ставка, визначена договором.

Тому з введенням в дію нової нормативної грошової оцінки землі може бути переглянутий тільки розмір орендної плати (відповідний відсоток від нормативної грошової оцінки землі).

Зміна нормативної грошової оцінки землі як бази оподаткування орендною платою за землю є обов`язковою для застосування.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи.

Системний аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що з набранням чинності Податковим кодексом України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 вказаного Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) над нормами інших актів, зокрема й актів органів місцевого самоврядування, в разі їх суперечності, який закріплено в пункті 5.2 статті 5 вказаного Кодексу, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Враховуючи те, що нарахування (донарахування) податку має здійснюватись на підставі законодавства, чинного в податкові періоди, за які провадиться нарахування, правильним є висновок відповідача про наявність у позивача обов`язку зі сплати орендної плати з 01.03.2018 в розмірі, встановленому підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (з урахуванням внесених до нього змін Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII), положення якого є спеціальними і підлягають застосуванню для юридичної оцінки обставин у справі.

Суд зазначає, що статею 288 Податкового кодексу України законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Враховуючи викладене, введена в дію нова нормативна грошова оцінка має враховуватися при розрахунку орендної плати, незалежно від того, чи внесені до договору зміни щодо нової нормативної грошової оцінки.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 06.10.2020 у справі №814/2366/15, від 02.09.2020 у справі №814/1786/16.

Як встановив суд за період з 01.03.2018 по 17.07.2019 позивач сплачував орендну плату за використання земельної ділянки (кадастровий номер :06:000:1500) з застосуванням нормативної грошової оцінки, закріпленої в пункті 2.4 договору оренди земельної ділянки від 10.04.2008, без врахування рішення Радехівської районної ради Львівської області №263 від 01.03.2018 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на території Стоянівської сільської ради (кадастровий номер 462385800:06:000:1500)». З огляду на вказане, в позивача утворилась заборгованість зі сплати орендної плати за землю на суму 116500,18грн.

Суд критично оцінює доводи позивача про порушення порядку опублікування вказаного рішення Радехівської районної ради Львівської області №263 від 01.03.2018, виходячи з наступного.

Так, згідно з відповіддю Радехівської районної ради Львівської області від 21.09.2020 №04-02/281 вказане рішення є правовим актом індивідуальної дії, а тому на нього не поширюються вимоги щодо офіційного оприлюднення, встановлені частиною 5 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» для актів нормативно-правового характеру.

Відповідно до пункту 2 статті 85 Регламенту Радехівської районної ради Львівської області VII скликання, затвердженого рішенням І сесії Радехівської районної ради від 10.12.2015, інші рішення ради набирають чинності після підписання їх відповідно до регламенту.

Листами Радехівської районної ради Львівської області від 04.11.2020 №04-09/305, від 24.11.2020 №04-09/342 підтверджено, що рішення Радехівської районної ради Львівської області №263 від 01.03.2018 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на території Стоянівської сільської ради (кадастровий номер 462385800:06:000:1500)» опубліковане на офіційному сайті Радехівської районної ради Львівської області одразу після його підписання не пізніше 11.03.2018.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що оскільки товариством з обмеженою відповідальністю Стоянівський торфобрикетний завод сплачувались суми орендної плати без врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки за період 01.03.2018 по 17.07.2019, обґрунтованим є збільшення відповідачем суми грошового зобов`язання з орендної плати та нарахування штрафних санкцій на підставі оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.12.2020 у справі №160/2705/19.

Оцінюючи доводи позивача щодо протиправного недодання відповідачем до податкового повідомлення-рішення розрахунку податкового зобов`язання, всупереч положенням пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, суд зазначає, що сама лише відсутність такого розрахунку не може бути підставою для визнання податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування. Також необхідно зазначити, що розрахунок податкового зобов`язання додається до податкового повідомлення-рішення за його наявності.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.09.2020 у справі №814/1786/16.

Водночас, з наданого відповідачем розрахунку суми грошового зобов`язання, визначеного оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд встановив, що розмір орендної плати за період з 01.03.2018 по 17.07.2019 розраховано контролюючим органом у відповідності до нормативної грошової оцінки землі, тобто відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю Стоянівський торфобрикетний завод до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 04 березня 2021 року.

Суддя А.Г. Гулик