Справа № 160/2600/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2021 року Справа № 160/2600/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: представника позивача Кривошеїної І.О., представника відповідача Москалець Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД»
до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
22.03.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
08.04.2019 року від Офісу великих платників ДФС надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що відповідачем була проведена перевірка позивача в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено акт перевірки та винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення. Відповідач вважає податкове повідомлення - рішення правомірним, та таким, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, підстави для його скасування відсутні.
19.04.2019 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи та оголошено перерву у підготовчому провадженні.
25.04.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки відповідачем безпідставно та необґрунтовано зазначено про завищення податкового кредиту за червень 2018 року на суми ПДВ по господарським взаємовідносинам позивача з його контрагентами.
07.05.2019 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких вказано, що відповідачем було проведено перевірку та досліджено не лише наявність відповідних первинних документів, їх форма та зміст, але й обставини щодо руху цього товару від виробника або від первісного продавця та наявність у контрагентів умов для здійснення господарської діяльності на момент укладення та їх здійснення та як наслідок встановлені відповідні порушення, що стали підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
21.05.2019 року у підготовчому судовому засіданні витребувано у відповідача копії відповідей на запити до органів досудового розслідування відносно наявності кримінальних проваджень щодо контрагентів позивача, у зв`язку з чим оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні.
21.05.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
22.05.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання позивача та витребувано у відповідача додаткові докази по справі.
06.06.2019 року від відповідача надійшла витребувана судом інформація.
19.06.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання позивача, призначено судово-економічну експертизу та зупинено провадження у справі.
04.09.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання експерта та витребувано у позивача відповідні документи необхідні для проведення судово-економічної експертизи.
19.06.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов висновок судово-економічної експертизи.
01.07.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання по справі.
15.07.2020 року у підготовчому судовому засіданні відкладено розгляд клопотання відповідача про заміну сторони та оголошено перерву у підготовчому провадженні з метою надання часу відповідачу для ознайомлення з матеріалами справи.
06.08.2020 року від відповідача надійшли заперечення проти висновку судово-економічної експертизи.
07.10.2020 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду не з`явились, від позивача та відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, судом задоволено вказані клопотання сторін та відкладено підготовче судове засідання.
15.10.2020 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання відповідача про виклик свідка та вирішено викликати до суду у якості свідка начальника відділу податкового супроводження підприємств хімічної та інших галузей Дніпропетровського управління Офісу великих платників ДПС ОСОБА_1 . Також, задоволено клопотання відповідача про виклик експерта та вирішено викликати до суду експерта Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз Владимиренко Н.І. та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні.
27.11.2020 року у підготовчому судовому засіданні визнано неявку позивача без поважних причин, у задоволенні клопотання відповідача про відкладення судового засідання відмовлено, через неявку сторін оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні, зобов`язано експерта надати до суду письмові пояснення щодо питань викладених у клопотанні про виклик експерта.
11.12.2020 року та 16.12.2020 року від судового експерта надійшли письмові пояснення щодо обставин проведення судово-економічної експертизи.
17.12.2020 року у підготовчому судовому засіданні отримано пояснення свідка ОСОБА_1 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
14.01.2021 року від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.
15.01.2021 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не з`явились від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим клопотання позивача задоволено та відкладено судове засідання.
26.01.2021 року від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказано зауваження щодо належності та допустимості наданого відповідачем доказу, а саме листа Офісу великих платників податків ДПС №2284/7/28-97-21-11-01 від 16.11.2020 року.
27.01.2021 року у судовому засіданні відкладено розгляд клопотання відповідача щодо процесуального правонаступництва та відкладено судове засідання.
Представник позивача у судовому засіданні 17.02.2021 року просила задовольнити позовні вимоги, при цьому посилаючись на доводи наведені у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях по справі.
Представник відповідача у судовому засіданні 17.02.2021 року просив відмовити у задоволенні позовних вимог при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив та додаткових поясненнях.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно висновків акту №№33/28-10-46-12-05393056 від 25.02.2019 року перевіркою було встановлено, наступні порушення:
- п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, абз. «в» п.200.4 ст.200, п.201.1 ст.201, з урахуванням норм п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями, діючими в періодах, що охоплені перевіркою) внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту, що призвело до завищення суми податкового кредиту в червні 2018 року на 16 337 275,26 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 16 337 275,26 грн.
Позивач вважає, що вищевказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення із даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок, відповідно до вимог цього Кодексу, а також, перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого, покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до ст.75.1.2. статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів.
Щодо порушень встановлених під час перевірки, суд зазначає наступне.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір поставки № 1778/2017 від 29.09.2017 року із додатками, рахунки-фактури за 2017-2018 рік, видаткові накладні за 2017-2018 рік, акти прийому- передачі продукції, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних, квитанції про реєстрацію.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 1587/2015 від 18.12.2015 року із додатковими угодами, рахунки - фактури., акти прийому- передачі виконаних робіт, копії платіжних доручень, податкові накладні, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних, Витяг з Реєстру на майно.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір поставки № 2313/2017 від 01.12.2017 року з додатками, рахунки-фактури за 2017-2018 рік, видаткові накладні за 2017- 2018 рік, акти прийому- передачі продукції, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних, квитанції про реєстрацію.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір поставки № 1337/2016 від 18.07.2016 року із додатками, рахунки на оплату, видаткові накладні, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних, квитанції про реєстрацію.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір поставки № 109/2017 від 18.01.2017 року із додатками, рахунки на оплату, видаткові накладні, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір поставки № 2313/2017 від 01.12.2017 року із додатками, рахунки-фактури за 2017-2018 рік, видаткові накладні за 2017-2018 рік, акти прийому- передачі продукції, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір поставки № 2052/2017 від 16.11.2017 року із додатками, рахунки на оплату за 2017-2018 рік, видаткові накладні за 2017-2018 рік, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 1587/2015 від 18.12.2015 року із додатковими угодами, рахунки - фактури за 2017-2018 рік, акти прийому- передачі виконаних робіт, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
- Договір № 526/2015 від 16.04.2015 року на виконання робіт із Додатковою угодою № 22 від 29.01.2018 року та специфікації до угоди. Наданими Специфікаціями, які є невід`ємними частинами договору № 526/2015 від 16.04.2015, сторонами було визначено обсяги виконання робіт, узгоджені з обох сторін, а саме: модернізація системи охоронного відеоспостереження з встановленням, монтажем та налагодженням робочих місць операторів у відділі відео спостереження; налагодження роботи відеокамер на постах; встановлення жорстких дисків для серверів.
- Договір № 727/2017 від 03.01.2017 року на виконання послуг із Додатковою угодою № 1 від 17.12.2017 та №2 від 17.12.2018 року на технічний супровід, профілактичне і сервісне обслуговування системи охоронного відео спостереження, сторонами було визначено перелік та вартість послуг, складено графік періодичності надання послуг та перелік конфіденційної інформації.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 526/2015 від 16.04.2015 року із додатковими угодами та додатками, рахунки - фактури за 2017-2018 рік, акти здачі- приймання виконаних робіт, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних, договір № 227/2017 від 03.01.2017 року із додатковими угодами та додатками до них.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 2320/2017 від 18.12.2017 року із додатками, рахунки - фактури за 2017-2018 рік, видаткові накладні за 2017-2018 рік, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 179/2017 від 18.12.2017 року із додатками, рахунки - фактури за 2017-2018 рік, видаткові накладні за 2017-2018 рік, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
1. Договір № 1617/2015 від 24.12.2015 року на виконання робіт по капітальному ремонту, технічному обслуговуванню обладнання, монтажу інженерних систем, та додаткові угоди до нього. Наданими Додатковими Угодами, а саме № 44 від 15.01.2018, № 45 від 15.01.2018, № 46 від 08.02.2018, №47 від 22.02.2018, №48 від 19.03.2018, №49 від 19.03.2018, №50 від 19.03.2018, №51 від 02.04.2018, які є невід`ємними частинами договору № 1617/2015 від 24.12.2015, сторонами було визначено обсяги виконання робіт, узгоджені з обох сторін, затверджено договірні ціни та складено Локальні кошториси.
- Договір № 507/2018 від 22.04.2018 року на виконання демонтажних та монтажних робіт по капітальному ремонту, з додатками та додатковими угодами до нього, які є невід`ємними частинами договору № 1617/2015 від 24.12.2015, сторонами було визначено перелік видів порушення та матеріальної відповідальності за їх вчинення, складено відомість дефектів та визначено обсяги виконання демонтажних та монтажних робіт. Відповідно до додатку пункту 1.1. договору № 507/2018 від 22.04.2018, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи демонтажні та монтажні для капітального ремонту бункерної естакади та підбункерного приміщення доменної печі № З, (частині проекту «Капітальний ремонт 2-го розряду доменної печі № 3»), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконанні роботи на умовах цього Договору згідно Акту прийому - передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим Договором.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 1617/2015 від 24.12.2015 року із додатковими угодами, рахунки - фактури за 2017-2018 рік, акти прийому- передачі виконаних робіт, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017-2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних, відомість дефектів до договору.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 871/2017 від 02.04.2017 року із додатковими угодами та додатками до них, рахунки - фактури, акти прийому- передачі виконаних робіт, копії платіжних доручень, податкові накладні, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних,
Між підприємством ПрАТ «ДМ3» - Покупець, та ТОВ НВП «Віртус Р.Т.К.» (код ЕДРПОУ 32350770) - Постачальник, укладений договір про поставку Товару № 2193/2017 від 05.12.2017 року на поставку продукції, та специфікації до нього (умови поставки ідентичні іншим договорам). Наданими Специфікаціями, а саме від 03.02.2018, від 03.02.2018, від 07.02.2018, від 21.02.2018, від 28.02.2018, від 28.02.2018, від 20.03.2018, сторонами було визначено найменування товару та опис, код, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: ОРТ - склад Постачальника.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 2193/2017 від 05.12.2017 року із додатками, рахунки - фактури за 2017-2018 рік, видаткові накладні за 2017-2018 рік, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних
Між підприємством ПрАТ «ДМ3» - Покупець, та ТОВ «Валпром» (код ЕДРПОУ 41008928) - Постачальник, укладений договір про поставку Товару № 773/2017 від 13.04.2017 року на поставку продукції, та специфікації до нього (умови поставки ідентичні іншим договорам). Наданою Специфікацією, а саме від 19.12.2017, який є невід`ємною частиною договору № 773/2017 від 13.04.2017 року, сторонами було визначено найменування товару та опис, код, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: ОРТ - склад Постачальника.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 778/2017 від 13.04.2017 року із додатками, рахунки - фактури за 2017-2018 рік, видаткові накладні за 2017-2018 рік, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017-2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
Між підприємством ПрАТ «ДМ3», - Покупець, та ТОВ «Стілл-Імпекс» (код ЕДРПОУ 33857006) - Постачальник, укладений наступний договір про поставку Товару (труби) № 184/2017 від 26.01.2017 року на поставку продукції, та специфікації до нього (умови поставки ідентичні іншим договорам). Наданими Специфікаціями, а саме від 26.01.2017 року, від 20.02.2017 року, від 16.03.2017 року, які є невід`ємною частиною договору № 184/2017 від 26.01.2017 року, сторонами було визначено найменування товару (труба) та опис, код, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: EXW - склад Постачальника.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 184/2017 від 26.01.2017 року із додатками, рахунки - фактури за 2017-2018 рік, видаткові накладні за 2017-2018 рік, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
Між підприємством ПрАТ «ДМ3», - Покупець, та ТОВ «Лебтрансгрупп» (код ЕДРПОУ 38403513) - Постачальник, укладений договір про поставку Товару № 731/2018 від 19.04.2018 року на поставку продукції, та специфікації до нього (умови поставки ідентичні іншим договорам). Наданою Специфікацією, а саме від 19.04.2018, яка є невід`ємною частиною договору № 731/2018 від 19.04.2018 року, сторонами було визначено найменування товару (шестерня, втулка циліндра, розпилювач, паливопровід) та опис, код, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ - склад Перевізника.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 731/2018 від 19.04.2018 року із додатками, рахунки - фактури за 2018 рік, видаткові накладні за 2018 рік, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2017- 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
Між підприємством ПрАТ «ДМ3» - Покупець, та ТОВ «Торгівельний Дім «Дніпротехпром» (код ЕДРПОУ 38695629- Постачальник, укладений договір про поставку Товару№ 2223/2017 від 06.12.2017 року на поставку продукції, та специфікації до нього (умови поставки ідентичні іншим договорам). Наданими Специфікаціями, а саме від 06.12.2017 року, від 14.12.2017 року, від 12.01.2018 року, від 22.01.2018 року, від 08.02.2018 року, від 08.02.2018 року, від 20.04.2018 року, від 05.05.2018 року, які є невід`ємними частинами договору № 731/2018 від 19.04.2018 року, сторонами було визначено найменування товару (перемикач, котушка, реле струму, контактор та інш.) та опис, код, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ - склад Покупця.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 2223/2017 від 06.12.2017 року із додатками, рахунки на оплату за 2018 рік, видаткові накладні за 2018 рік, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
Між підприємством ПрАТ «ДМ3» - Покупець, та ТОВ «НВВЦ «Гандікап» (код ЕДРПОУ 35553411) - Постачальник, укладений договір про поставку Товару №622/2018 від 02.04.2018 на поставку продукції, та специфікації до нього (умови поставки ідентичні іншим договорам). Наданими Специфікаціями, а саме від 02.04.2018 року, від 20.04.2018 року, які є невід`ємними частинами договору №622/2018 від 02.04.2018 року, сторонами було визначено найменування товару (лом магнезіальних виробів) та опис, код, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ - склад Покупця.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 622/2018 від 20.04.2018 року із додатками, рахунки на оплату за 2018 рік, видаткові накладні, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень, податкові накладні за 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
Між підприємством ПрАТ «ДМ3» - Покупець, та TOB «ДНЕКО». (код ЕДРПОУ 39686112) - Постачальник, укладений договір про поставку Товару № 335/2017 від 14.02.2017 року на поставку продукції, та специфікації до нього (умови поставки ідентичні іншим договорам). Наданими Специфікаціями, а саме від 22.02.2018 року, від 21.03.2018 року, які є невід`ємними частинами договору № 335/2017 від 14.02.2017 року, сторонами було визначено найменування товару (болт, гайка, костиль для ж.д. широкої колії, шайба - пружина, шайба - скоба, прокладка гумова) та опис, код, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ - склад Покупця.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 335/2017 від 14.02.2017 року із додатками, рахунки на оплату за 2018 рік, видаткові накладні, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень податкові накладні за 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
Між підприємством ПрАТ «ДМ3» Покупець, та TOB «СЕТАВ СТАЛЬСЕРВИС» (код ЕДРПОУ 36842029) - Постачальник, укладений договір про поставку Товару № 967/2018 від 30.05.2018 року на поставку продукції, та специфікації до нього (умови поставки ідентичні іншим договорам). Наданими Специфікаціями, а саме від 31.05.2018 року, які є невід`ємними частинами договору № 967/2018 від 30.05.2018 року, сторонами було визначено найменування товару (труба) та опис, код, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ - склад Покупця.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 967/2018 від 30.05.2018 року із додатками, рахунки на оплату за 2018 рік, видаткові накладні, прибуткові ордери, накладні - вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії платіжних доручень податкові накладні за 2018 рік, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем було надано наступні документи: договір № 573/2018 від 22.03.2018 року із додатками, сертифікати відповідності заводського виробничого контролю, рахунки - фактури, акти прийому- передачі виконаних робіт, копії платіжних доручень, податкові накладні, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з вказаною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до пунктів 2.15, п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: - придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); - ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Дослідивши надані позивачем первинні документи, що були підставою внесення відповідних записів до документів бухгалтерського та податкового обліку, встановлено, що вони в повній мірі відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
При цьому, суд зазначає, що під час перевірки контролюючим органом не було зазначено, що надані під час перевірки первинні документи оформлені з порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Крім того, суд зазначає, що в межах даної справи було призначено проведення судово-економічної експертизи, за результатом якої складено висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №3380/3381-19 від 28.05.2020 року.
За результатом проведення судово-економічної експертизи, судовий експерт дійшов наступних висновків:
- за результатами проведених досліджень документально не підтверджується завищення ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» податкового кредиту по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року на загальну суму 16 337 275,26 грн.
- за результатами проведених досліджень документально не підтверджується завищення ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 16337275,26 грн.
- за результатами проведених досліджень документально підтверджується правомірність формування ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» витрат по сумам сплаченим контрагентами позивача за поставлений товар, виконані роботи (надані послуги) в період за жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, червень 2018 року включно;
- за результатами проведених досліджень документально підтверджується, що первинні бухгалтерські документи, на підставі яких Позивачем формувались витрати по поставленому товару (виконаним роботам, наданим послугам) з вищевказаними контрагентами оформлені відповідно до вимог п.2 ст.9 Закону України «Пробухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 5 червня 195 року за № 168/704;
- за результатами проведених досліджень документально підтверджується, що отриманий товар в період жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень та червень 2018 року від контрагентів ПрАТ «ДМ3» використано в господарській діяльності, а саме при виготовленні продукції власного виробництва та відповідно отримано дохід від продажу продукції власного виробництва.
Таким чином, вищевикладеними висновками судового експерта, підтверджується, що надані ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» документи бухгалтерського та податкового обліку складені у відповідності до вимог чинного законодавства, порушень, на які посилається відповідач в акті перевірки встановлено не було.
Також, судом встановлено, що в акті перевірки контролюючим органом зроблені висновки про те, що суб`єкт підприємницької діяльності (контрагент) та контрагенти позивача не мали достатніх ресурсів, основних фондів, найманих працівників, транспортних засобів для здійснення даних робіт, зазначені вище контрагенти створені з метою лише оформлення документообігу господарських операцій, а не їх фактичного проведення, і мінімізації сплати податків іншим підприємствам. Виконання робіт та послуг, передбачає наявність на підприємстві основних засобів, найманих працівників або залученім сторонньої організацій які б мали на балансі відповідну техніку та кваліфікований персонал для виконання даних видів робіт. В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності / силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів. Крім того, зазначені вище контрагенти взагалі не подавали декларації з податку на прибуток, тобто взаємовідносини не відображено у податковому обліку (по ним не сплачено податок). Все це свідчить про нереальність будь-яких поставок.
Вказані висновки контролюючого органу були зроблені на підставі проведеного аналізу інформаційних баз контролюючих органів (ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН) та інше).
Щодо вищевказаного твердження відповідача, суд зазначає, що розглянувши матеріали Акту судом встановлено, що викладені в акті доводи податкового органу про вчинення платником податків порушення закону стосуються діяльності контрагента платника, тобто третьої особи та допущених ним правопорушень у сфері податкового, цивільного чи іншого законодавства.
Таким чином, суд дійшов висновку, що посадові особи податкового органу зробили висновок про незаконність віднесення позивачем витрат з виконання зобов`язань на підставі інформаційних баз, які жодним чином не є доказом, що підтверджує податковий кредит.
Використана відповідачем податкова інформація стосовно контрагента позивача не може бути підставою для висновку про нереальність господарських операцій, і як, наслідок, порушення позивачем норм податкового законодавства, оскільки жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язок платників податків - покупців товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти та правильності ведення ними податкового обліку, сплати податків за окремою операцією придбання товарів (надання послуг), відомостей щодо третіх осіб (постачальників в ланцюгу) тощо.
Крім того, відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
За визначенням, наведеним в п.2 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно п.3 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку № 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема:
чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;
зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;
у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.
Отже, податковий орган може встановити наявність або відсутність порушень платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків, а відтак посилання податкового органу на податкову інформацію щодо контрагента позивача не має правових наслідків, тобто не може вважатись доказом у розумінні ст.69 КАС України.
Посилання контролюючого органу на відсутність у контрагентів позивача необхідних ресурсів судом не приймається, оскільки вказана обставина документально не підтверджена, крім того, сама по собі не впливає на реальність здійснених господарських операцій з надання послуг.
Крім того, суд звертає увагу на принцип персональної відповідальності платника податку, згідно якого, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.
Порушення контрагентом позивача правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення позивачем вимог закону щодо формування податкового кредиту. За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - позивача, будь-які порушення його контрагентами податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит.
Таким чином, позивач не може нести відповідальність за господарську діяльність контрагентів. Приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.
Щодо кримінальних проваджень в акті перевірки зазначено, що згідно даних Єдиного реєстру досудових розслідувань:
Крім того, жодних вироків суду відносно визнання посадових осіб вищевказаних контрагентів винними в ухиленні від сплати податків або інших правопорушеннях суду не надано.
Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Верховний Суд у справі № 2а-2571/10/0870 дійшов такого правового висновку: статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.
Таким чином, є необґрунтованими посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень за фактом створення фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності, оскільки сам факт наявності такого провадження, без ухвалення відповідного рішення суду, не може бути підставою для висновків про фіктивність суб`єкта підприємницької діяльності. При цьому, суд враховує, що контролюючим органом не було надано будь-яких доказів (пояснення свідків, засновників, посадових осіб підприємства тощо), які б вказували на фіктивну діяльність контрагентів позивача.
При цьому, суд звертає увагу, що наявні в матеріалах справи документи первинного бухгалтерського обліку сформовані за наслідками господарських відносин з вказаними контрагентами відповідають вимогам Закону щодо своєї форми та змісту, та підтверджують право позивача на формування витрат за рахунок господарських операцій та їх врахування при визначенні об`єкта оподаткування.
Щодо посилань відповідача на лист Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 2284/7/28-97-21-11-01 від 16.11.2020 року, суд зазначає наступне.
Так, представник позивача у судовому засіданні заперечував, щодо вказаного доказу відповідача та вказав на його недопустимість.
Як вбачається зі змісту листа Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 2284/7/28-97-21-11-01 від 16.11.2020 року в ньому зазначено про виїзд посадових осіб на адресу ТОВ «ВКФ «НАЙС», а саме - м. Дніпро, вул. Деревлянська (Киринаківська), 14, та зазначено, що «встановити посадових осіб та вищевказане підприємство не надалося можливим, у зв`язку з тим, що за вказаною адресою знаходиться занедбана одноповерхова будівля в якій на протязі тривалого часу не ведеться взагалі будь яка діяльність, дане підприємство ніколи не знаходились за вказаною адресою та не вело своєї діяльності. В ході проведення обстеження території на предмет встановлення відстійника та інших споруд призначених для попередньої очистки стоків перед викидом через гідроспоруду № 1 у м. Дніпро встановлено не було.».
Суд зазначає, посилання відповідача на доводи щодо відсутності підприємства за юридичною адресою, а також твердження про те, що дане підприємство ніколи не здійснювало ведення господарської діяльності, є безпідставними, оскільки в листі Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 2284/7/28-97-21-11-01 від 16.11.2020 не вказано дати обстеження та виходу за юридичною адресою ТОВ «ВКФ «НАЙС». При цьому, в матеріалах справи міститься копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на гідротехнічну споруду № 1 за адресою: м. Дніпро, вулиця Набережна Заводська, 56Д.
Крім того, суд зазначає, що станом на дату проведення перевірки такий доказ не існував та не спростовує встановлені судом вище обставини.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 19 210,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №118882 від 19.03.2019 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 19 210,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 05.03.2021 року.

Суддя М.В. Дєєв