Справа № 420/15270/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 30 грудня 2020 року надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб - 8000 грн. 00 коп. на бюджетний рахунок -№UА0015015, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів УК у м.Чорноморську/м.Чорноморськ/18050400.

Ухвалою від 04 січня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 09.09.2020 року, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 перед бюджетом по єдиному податку з фізичних осіб становить всього 8000 грн. 00 коп. Заборгованість виникла в результаті нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №16011 від 15.12.2016 року та нарахування згідно податкового повідомлення-рішення (форми «Ш № від 27.11.2017 року на загальну суму 2880 грн. 00 коп. (штрафна санкція). Вказує, що у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №36211-17 від 12.12.2017 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом.

Ухвала від 04 січня 2021 року направлялась за юридичною адресою відповідача: 06.01.2021 року, однак 16 лютого 2021 року повернулась до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку від 12.02.2021 року «за закінченням встановленого строку зберігання»; 12.02.2021 року однак докази отримання відповідачем вказаної ухвали у суду відсутні.

Також судом було опубліковано оголошення на офіційному сайті суду https://adm.od.court.gov.ua/sud1570/ про наявність у провадженні Одеського окружного адміністративного суду даної адміністративної справи.

Окрім цього судом 18.02.2021 року, 12.02.2021 року та 02.03.2021 року за вказаним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номером телефону відповідача було здійснено спробу повідомлення ФОП ОСОБА_1 про розгляд даної справи, однак зв`язатись з відповідачем було неможливо.

Таким чином, судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення відповідача про дану справу.

Відзив на позов до суду від відповідача станом на момент прийняття даного рішення не надійшов.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), зареєстрований як фізична особа-підприємець 02.10.2013 року (№ запису 0047224), що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з розрахунком податкового боргу (а.с.4), довідкою-розрахунком новоствореної заборгованості (а.с.5) та інтегрованими картками платника (ІПК) (а.с.6-17) фізична особа-підприємець ОСОБА_1 станом на 09.09.2020 року має податкову заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 8000,00 грн.

Податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб виник на підставі наступного.

09 грудня 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою №16011 про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.25-26).

У зазначеній заяві відповідач просив перевести його на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності починаючи з 01.01.2017 року з видом діяльності за КВЕД: « 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний)».

Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування відповідач обрав 2 групу платників єдиного податку за ставкою податку 20% до розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України, юридична чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначному цією главою.

Згідно з підпунктом 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Відповідно до підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України, суб`єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Згідно з пунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до підпункту 293.2 пункту 293.2 статті 293 Податкового кодексу України, Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року (пункт 295.1 статті 295 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 295.4 статті 295 Податкового кодексу України, сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Пунктом 299.1 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу (пункт 299.10 статті 293 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно даних обліку та звітності Головного управління ДПС в Одеській області, за відповідачем рахується податковий борг по сплаті єдиного податку з фізичних осіб в сумі 8000,00 грн.,

Податкова заборгованість у відповідача виникла внаслідок несплати встановленої ставки єдиного податку за період січень 2017 року січень 2018 року.

Також, на підставі акту про результати камеральної перевірки своєчасності сплати до бюджету єдиного податку з фізичних осіб 007655/15-32-13-14/ від 27.11.2017 року та встановлених порушень відповідачем граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання по єдиному податку (а.с.21), податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 27.11.2017 року №, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 2880,00 грн. (а.с.22). Вказане рішення направлялось позивачем на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про врученням, однак повернулось не врученим з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.23-24).

Відповідно до п.6.1 ст.6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення або ж закінчення процедури його оскарження, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими.

При цьому, відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп.162.1.1.п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку (на доходи фізичних осіб) є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України).

Згідно із п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п.59.3 ст.59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 Податкового кодексу України).

Так,із матеріалів справи вбачається, що позивачем 30 червня 2020 року було винесено податкову вимогу форми «Ф» №36211-17 (а.с.18), яка направлена на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом, який повернувся не врученим з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.19-20).

Згідно вказаної податкової вимоги станом на 11.12.2017 року сума податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб відповідача становить 1280,00 грн.

За приписами пункту 59.5 статті 59 ПК України 59.5. у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При вирішенні даної справи, суд враховую правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 21.03.2018 року у справі №820/1751/17, в якій зазначено, що: «…Як зазначено Судом, ПК України не покладено на контролюючий орган обов`язку виносити та надсилати нову вимогу в разі існування будь-якого непогашеного зобов`язання, визначеного податковою вимогою, раніше надісланою контролюючим органом. При цьому, приписи пункту 59.1 статті 59 ПК України в частині суми такого боргу не підлягають застосуванню, як це помилково вважає відповідач, так як покладають лише обов`язок на контролюючий орган направляти податкову вимогу по виявленому податковому боргу вперше…».

Так, згідно даних інтегрованої картки відповідача, після складання контролюючим органом податкової вимоги форми «Ф» №36211-17, сума податкового боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 збільшилась у зв`язку із узгодженням податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 27.11.2017 року №, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 2880,00 грн.

Таким чином, оскільки згідно вимоги про сплату боргу форми «Ш» від 27.11.2017 року станом на 11.12.2017 року сума податкового боргу відповідача становить 1280,00 грн., зважаючи на те, що сума податкового боргу відповідача збільшилась на 2880,00 грн., сума боргу, яка підлягає стягненню при вирішенні даної адміністративної справи складає 4160,00 грн.

Суд зазначає, що станом на дату вирішення даної адміністративної справи, позивачем не надано до суду доказів наявності у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу, який підлягає стягненню при вирішенні даної адміністративної справи у розмірі 8000,00 грн., тобто боргу який виник (збільшився) з 27.11.2017 року та наявний станом на дату звернення Головного управління ДПС в Одеській області.

За відсутності таких доказів, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача 3840,00 грн. (8000,00-1280,00-2880,00).

Відповідно до пп. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 ст.87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За змістом п.п.95.1, 95.3 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

На момент розгляду справи в суді сума заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 4160,00 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку, що позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 10, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб 4160,00 грн. на бюджетний рахунок №UА0015015, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів УК у м.Чорноморську/м.Чорноморськ/18050400.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044, ).

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Суддя О.А. Вовченко

.