Справа № 240/1455/21
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Житомир справа № 240/1455/21

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка призвела до не здійснення перерахунку суми її, як спадкоємця ОСОБА_2 , компенсації за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1 з урахуванням коефіцієнтів індексації житлового фонду за 2008-2009 роки;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок суми її, як спадкоємця ОСОБА_2 , компенсації за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1 з урахуванням коефіцієнтів індексації житлового фонду за 2008-2009 роки, тобто з урахуванням індексації житлового фонду 1,18 та 1,34.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що ОСОБА_2 помер і, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, її було визнано спадкоємцем компенсації; при зверненні до відповідача, з проханням виплатити компенсацію за втрачене домоволодіння та провести індексації даної компенсації з урахуванням індексів за 2008-2009 роки позивачу було протиправно відмовлено.

Ухвалою від 08.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 22.05.2008 по справі № 2а-89/08 зобов`язано виконком Хлуплянської сільської ради Овруцького району Житомирської області прийняти належне ОСОБА_2 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на баланс (а.с. 14).

Вказане домоволодіння, згідно акту від 16.05.2008 (а.с.15), вартістю 44217 грн. було прийняте виконком Хлуплянської сільської ради Овруцького району.

Постановою Овруцького районного суду від 02.12.2008 по справі №2а-12432/08 було зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області поставити ОСОБА_2 на чергу для отримання грошової компенсації за здане домоволодіння АДРЕСА_1 вартістю 44217,00 грн (а.с.16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 19) та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом громадянка ОСОБА_1 є спадкоємицею компенсаційної виплати за втрачене нерухоме майно на території радіоактивного забруднення.

На звернення позивача до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, останній листом від 28.01.2021 № 07-04/362 (а.с.24) повідомило, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.04.2009 № ВП № 14812662, відкритої за рішенням Овруцького районного суду по справі № 2-а-12432/08 від 02.12.2008, управлінням праці та соціального захисту населення 23.09.2009 ОСОБА_2 було поставлено на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1 на суму 44217,00 грн. за реєстраційним номер 1363; Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області не здійснювалася виплата коштів згідно рішень суду, оскільки Законами України "Про Державний бюджет України" та кошторисами видатків кошти на виплату допомог та компенсацій згідно рішень суду для управління праці не передбачалися.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи базується, в тому числі, на принципах соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частин 6, 8 статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" компенсація громадянам за втрачене у зв`язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.

Відповідно до пункту 7 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року за №755, грошова компенсація перераховується на особистий рахунок переселенця (спадкоємця) у порядку черги, встановленої місцевими органами виконавчої влади.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 18 листопада 2009 року №1243 "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території" (набрала чинності 28 листопада 2009 року) визнана такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 755 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій" та затверджено Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території.

Згідно з пунктом 1 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року № 1243, цей Порядок визначає механізм виплати громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, компенсації за майно, втрачене у зв`язку з їх відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

Згідно з пунктом 5 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243, сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення).

Таким чином, питання щодо виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території законодавчо урегульовано. Виплата даної компенсації не обмежена будь-яким терміном чи періодом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 17.03.2016 у справі №К/800/41543/15 (286/2220/15-а).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 перебував у черзі для отримання грошової компенсації за здане, відповідно до статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", домоволодіння із вересня 2009 року, тому право позивача є захищеним та не потребує додаткового захисту, а відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо індексації вартості втраченого домоволодіння за 2008-2009 роки, суд зазначає наступне.

Позивач у прохальній частині позовної заяви просить зобов`язати відповідача виплатити компенсацію за втрачене домоволодіння з урахуванням індексів балансової вартості житлового фонду за 2008-2009 роки - 1,8 та 1,34.

Судом безспірно встановлено, що ОСОБА_2 був поставлений на чергу для отримання компенсації за втрачене домоволодіння у вересні 2009 року, тобто, до набрання законної сили Порядком №1243 (до 28.11.2009).

Згідно Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затверджений постановою КМУ від 18 листопада 2009 року №1243, дія якого поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації, не передбачено здійснення нарахування та виплати індексації вартості домоволодінь громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Враховуючи ту обставину, що батько позивача поставлений на чергу для отримання компенсації за втрачене домоволодіння у вересні 2009 року, тобто, до набрання законної сили Порядком №1243, суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання здійснити нарахування та виплату компенсації втраченого домоволодіння з урахуванням індексації вартості втраченого домоволодіння за 2008-2009 року задоволенню не підлягає.

За змістом положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє певні дій чи утримується від їх вчинення.

Порушення хоча б одного із зазначених вище критеріїв є підставою для визнання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень протиправними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позиція відповідача у спірних правовідносинах вказаним критеріям відповідає, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України,

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (с. Покалів, Овруцький р-н, Житомирська обл., 11132, номер НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Гетьмана Виговського, 17, м. Овруч, Житомирська обл., 11101, код 03192603) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк