Справа № 140/17679/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року ЛуцькСправа № 140/17679/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Державної екологічної інспекції у Волинській області (далі - відповідач, Державна екологічна інспекція) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 21 грудня 2020 року №17-9/20 та №18-9/20.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані постанови про накладення штрафу від 21 грудня 2020 року №17-9/20 та №18-9/20 прийняті з порушенням вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», оскільки не містять посилань на конкретну норму закону, яка позивачем порушена.

Що стосується постанови про накладення штрафу від 21 грудня 2020 року №17-9/20 зазначив, що пункт 20 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року № 927 (далі Технічний регламент №927), описаний як порушення в акті перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 18 грудня 2020 року № 7-9/20, не поширюється на позивача, оскільки він є не виробником палива, а є роздрібним продавцем пальним. Також вказує, що у паспорті якості № 11322801/20-0009/1343 від 09 листопада 2020 року на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, виданому Центром паливних випробувань «TFC» Гребінківська ВЛ, міститься посилання на паспорт якості заводу-виробника № 1411 від 29 жовтня 2020 року. При цьому, на паспорті якості № 1411 від 29 жовтня 2020 року заводу-виробника «Открытое акционерное обшество «Мозырский нефтеперерабатывающий завод» нанесений/міститься національний знак відповідності. Вищевказані документи надавалися відповідачу для огляду.

Що стосується постанови про накладення штрафу від 21 грудня 2020 року №18-9/20 зауважив, що відповідно до направлення від 14 грудня 2020 року № 36-РН на проведення позапланової перевірки предметом такої перевірки було визначене дизельне паливо ДП-З-Євро5-ВО (літера «З» позначає зимове паливо). Проте, у протоколі № 12-9/20 від 18 грудня 2020 року та в акті перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 18 грудня 2020 року № 7-9/20, які стали підставою для винесення постанови про накладення штрафу від 21 грудня 2020 року № 18-9/20, вказано, що перевірялося дизельне паливо ДП-Л-Євро5-ВО (літера «Л» позначає літнє паливо). Вказана обставина свідчить про те, що перевірка була здійснена з суттєвим порушенням вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Позивач не заперечує, що у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) № ААА12500 від 13 листопада 2020 року, виданій ПП «Айслаг», та товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) ВП 000000374 від 26 листопада 2020 року, виданій ТОВ «Компанія Панхім», відсутні відомості про завод-виробника дизельного палива, однак вказує, що під час перевірок ним було надано паспорти якості на дизельне паливо, в яких зазначено вказані вище відомості.

Крім того, звертає увагу на те, що у направленні на проведення перевірки від 16 листопада 2020 року №32-РН вказано підставою для її проведення - секторальний план державного ринкового нагляду на 2020 рік, затверджений в.о. голови Державної екологічної інспекції України від 29 листопада 2019 року. На думку позивача, він як суб`єкт господарювання та орендований ним об`єкт не могли бути включені до секторального плану ринкового нагляду на 2020 рік, оскільки АЗС почала функціонувати значно пізніше затвердження такого секторального плану, а тому були відсутні правові підстави для здійснення перевірки.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі відповідачу вручено 19 січня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення (отримання) документів, проте у встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак розгляд справи здійснювався на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 12 липня 2000 року зареєстрований як ФОП, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля пальним, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

01 квітня 2020 року ФОП ОСОБА_1 (орендар) уклав з ФОП ОСОБА_2 (орендодавець) договір оренди нерухомого майна, відповідно до умов якого орендодавець передав орендарю нежилі приміщення будівлі заправочної станції, загальною площею 20 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за плату, на строк та на умовах, встановлених цим договором. Право приватної власності ОСОБА_2 на вказану заправочну підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ліцензії №2000026 від 03 листопада 2020 року, виданої Головним управлінням ДПС у Волинській області, позивач має право роздрібної торгівлі пальним з 10 листопада 2020 року до 10 листопада 2025 року за місцем торгівлі: АДРЕСА_1 , АЗС №2.

На підставі наказу та направлення Державної екологічної інспекції від 16 листопада 2020 року №32-РН у період з 17 по 20 листопада 2020 року на АЗС за вказаною вище адресою, де здійснює господарську діяльність позивач, проведено планову перевірку характеристик продукції - автомобільні бензини, дизельне паливо, за результатами якої складено акт перевірки характеристик продукції від 20 листопада 2020 року №26-9/20.

Вказаним актом перевірки характеристик продукції встановлено порушення, зокрема, що стосується предмету розгляду даної справи:

пунктів 8, 9 Технічного регламенту № 927, а саме під час проведення перевірки не було надано документа про якість (паспорт якості) відповідного зразку на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5;

пункту 6 частини 7 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції», а саме під час проведення перевірки надані документи (товарно-транспортна накладна) не дають можливості відстеження походження продукції дизельне паливо ДП-Л-Євро5-ВО».

23 листопада 2020 року на підставі акту перевірки характеристик продукції від 20 листопада 2020 року №26-9/20 Державна екологічна інспекція прийняла рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, зокрема:

№ 65-9/20 - у зв`язку із виявленими перевіркою характеристик продукції порушеннями пунктів 8, 9 Технічного регламенту №927, а саме: обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність та усунення формальної невідповідності із встановленими вимогами Технічного регламенту. Вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність та усунення формальної невідповідності шляхом взаємодії із суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству, у термін до 09 грудня 2020 року;

№ 67-9/20 - у зв`язку із виявленими перевіркою характеристик продукції порушеннями пункту 6 частини 7 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції», а саме: обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність та усунення формальної невідповідності із встановленими вимогами Технічного регламенту. Вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність та усунення формальної невідповідності із встановленими вимогами шляхом взаємодії із суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству, у термін до 09 грудня 2020 року.

У період з 15 по 18 грудня 2020 року спеціалістами Державної екологічної інспекції на підставі наказу та направлення від 14 грудня 2020 року №36-РН проведено перевірку стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, в тому числі від 23 листопада 2020 року № 65-9/20 та № 67-9/20, за результатами якої складено акт від 18 грудня 2020 року №7-9/20.

Як встановлено вказаною перевіркою, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23 листопада 2020 року № 65-9/20 виконано частково, однак не може бути визнане результативним: у документі про якість (паспорт якості) № 11322801/20- 0009/1343 від 09 листопада 2020 року на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, виданий Центром паливних випробувань «TFC» Гребінківська ВЛ, відсутній знак відповідності технічним регламентам, порушено пункт 20 Технічного регламенту № 927, постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1184 «Про затвердження форми, опису знаку відповідності технічним регламентам». Також перевіркою встановлено, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23 листопада 2020 року № 67-9/20 та № 67-9/20 не виконане та не може бути результативним: під час проведення перевірки надані документи (товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № ААА12500 від 13 листопада 2020 року, видана ПП «Айслаг», та товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) ВП 000000374 від 26 листопада 2020 року, видана ТОВ «Компанія Панхім», не дають можливості відстеження походження продукції на дизельне паливо ДП-Л- Євро5-В0, порушено пункт 6 частини 7 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції». У зауваження до вказаного акту перевірки позивач зазначив, що з актом не згідний, а саме з рішеннями № 65-9/20 та № 67-9/20, паспорти та сертифікати надав.

18 грудня 2020 року за результатами вказаної перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів складено протокол №12-9/20 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», яким виявлено невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23 листопада 2020 року № 65-9/20 та № 67-9/20.

21 грудня 2020 року за результатами розгляду протоколу 18 грудня 2020 року №12-9/20 та акту перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 18 грудня 2020 року №7-9/20 Державною екологічною інспекцією прийнято такі постанови про накладення штрафу:

№ 17-9/20, відповідно до якої за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23 листопада 2020 року № 65-9/20 до позивача застосовано штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 34000,00 грн;

№ 18-9/20 відповідно до якої за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23 листопада 2020 року № 67-9/20 до позивача застосовано штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 34000,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року №2735-VI (далі - Закон №2735-VІ).

За змістом статті 1 вказаного Закону державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону. У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи.

Стаття 4 Закону №2735-VІ визначає, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №2735-VІ ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1069 затверджено Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд, зокрема Держекоінспекція відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» здійснює державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом.

Відповідно до статті 20 Закону №2735-VІ ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності.

Секторальний план ринкового нагляду охоплює види (типи), категорії та/або групи продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику. Під час розроблення проектів секторальних планів ринкового нагляду та проектів змін до таких планів враховуються: 1) результати моніторингу причин і кількості звернень споживачів (користувачів) про захист їх права на безпеку продукції, причин і кількості нещасних випадків і випадків заподіяння шкоди здоров`ю людей внаслідок споживання (використання) продукції, який здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 2) аналіз відомостей, включених до системи оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик; 3) аналіз інформації, одержаної з міжнародних, регіональних та іноземних систем повідомлення про продукцію, що становить серйозний ризик; 4) аналіз даних національної інформаційної системи ринкового нагляду; 5) результати моніторингу вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів; 6) необхідність проведення органами ринкового нагляду спільних перевірок характеристик продукції у разі, якщо відповідний вид продукції є об`єктом кількох технічних регламентів.

Секторальні плани ринкового нагляду затверджуються відповідними органами ринкового нагляду не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Секторальні плани ринкового нагляду та зміни до них не пізніше трьох робочих днів з дня їх затвердження оприлюднюються шляхом опублікування у друкованому засобі масової інформації відповідного органу ринкового нагляду (у разі його відсутності - у друкованому засобі масової інформації, визначеному цим органом) та шляхом розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу ринкового нагляду, а в разі потреби - також в інший спосіб.

Частиною першою статті 22 Закону № 2735-VI визначені заходи державного ринкового нагляду, зокрема, перевірка характеристик продукції.

Відповідно до статті 23 Закону № 2735-VI під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи. Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 23-1 вказаного Закону для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція. На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.

Відповідно до статті 24 Закону № 2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у розповсюджувачів згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Як вбачається з направлення Державної екологічної інспекції на проведення перевірки від 16 листопада 2020 року №32-РН, підставою для проведення перевірки є секторальний план державного ринкового нагляду на 2020 рік, затверджений в.о. Голови Державної екологічної інспекції України від 29 листопада 2019 року.

При цьому, вказаний секторальний план державного ринкового нагляду на 2020 рік оприлюднено на сайті Державної екологічної інспекції України, з якого вбачається, що до плану здійснення ринкового нагляду включено у предмет за видом продукції - автомобільні бензини, дизельне, суднове, котельне паливо, орган ринкового нагляду - Держекоінспекція України.

З урахуванням вищенаведеного, твердження позивача про те, що останній як суб`єкт господарювання та орендований ним об`єкт не могли бути включені до секторального плану ринкового нагляду на 2020 рік, так як АЗС почала функціонувати значно пізніше затвердження такого секторального плану, а відтак були відсутні правові підстави для здійснення перевірки, суд не бере до уваги, оскільки секторальний план ринкового нагляду охоплює лише види (типи), категорії та/або групи продукції, а не суб`єкта господарювання чи об`єкта, де здійснюється розповсюдження продукції.

Що стосується виявлених під час перевірки порушень суд враховує наступне.

Відповідно до статті 30 Закону № 2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Відповідно до статті 29 Закону №2735-VІ у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Частиною першою статті 33 Закону № 2735-VI визначено, що обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

Як встановлено судом, в ході проведення перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів перевіряючими було встановлено, зокрема, факт порушення позивачем вимог пункту 20 Технічного регламенту № 927, постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1184 «Про затвердження форми, опису знаку відповідності технічним регламентам», а саме: у документі про якість (паспорт якості) № 11322801/20- 0009/1343 від 09 листопада 2020 року на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, виданий Центром паливних випробувань «TFC» Гребінківська ВЛ, відсутній знак відповідності технічним регламентам.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що продукція відповідає застосовним вимогам, визначеним у технічних регламентах, якими передбачене нанесення цього маркування.

Згідно із пунктом 1 Технічного регламенту №927 цей Технічний регламент встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров`я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

Так, пунктами 5, 7 Технічного регламенту №927 передбачено, що дозволяється виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту. Під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах. На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.

Згідно з пунктом 8 Технічного регламенту № 927 кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

При цьому, згідно з пунктом 1 Технічного регламенту № 927 документ про якість (паспорт якості) палива - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів.

Пунктом 9 Технічного регламенту № 927 визначено, що документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

Відповідно до пункту 20 Технічного регламенту № 927 перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність.

Зображення національного знака відповідності повинно відповідати його опису, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599.

Разом з тим, Постанова № 1599 втратила чинність, тому на час виникнення спірних правовідносин діють Правила та умови нанесення знака відповідності технічним регламентам, а також Форма та Опис знака відповідності технічним регламентам, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1184.

Відповідно до пункту 1 Правил №1184 знак відповідності технічним регламентам наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.

Описом знака відповідності технічним регламентам передбачено, що знак відповідності технічним регламентам має форму незамкненого з правого боку кола, усередині якого вміщено стилізоване зображення трилисника. Довжина розриву кола становить 0,22 його загальної довжини (або 80 градусів). Зображення знака відповідності може бути плоским або рельєфним і виконується двома контрастними кольорами. Висота знака відповідності не може бути менш як 5 міліметрів, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. У разі зменшення або збільшення розміру знака відповідності повинні бути дотримані пропорції його форми.

З аналізу вищенаведеного слідує, що пункт 20 Технічного регламенту № 927 поширюється на спеціального суб`єкта - виробника та у визначений момент - перед введенням в обіг палив, оскільки згідно частини другої статті 1 Закону №2735-VІ, частини першої статті 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» виробник - це фізична чи юридична особа - резидент України, яка є виготовлювачем продукції, або будь-яка інша особа - резидент України, яка заявляє про себе як про виготовлювача, розміщуючи на продукції відповідно до законодавства своє найменування, торговельну марку чи інше позначення, або особа - резидент України, яка відновлює продукцію; а введення в обіг це - надання продукції на ринку України в перший раз (частина друга статті 1 Закону №2735-VІ, стаття 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності»).

Водночас ФОП ОСОБА_1 є роздрібним продавцем пального через АЗС, а не виробником пального.

Суд також звертає увагу на те, що паспорт якості № 11322801/20-0009/1343 від 09 листопада 2020 року на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, який виданий Центром паливних випробувань «TFC» Гребінківська ВЛ, відповідає загальним вимогам до паспортів якості, які викладені у пункті 9 Технічного регламенту №927, при цьому у вказаному пункті відсутня вимога щодо наявності на паспорті якості національного знаку відповідності.

У вказаному вище паспорті якості № 11322801/20-0009/1343 від 09 листопада 2020 року, виданому Центром паливних випробувань «TFC» Гребінківська ВЛ, міститься посилання на паспорт якості заводу-виробника № 1411 від 29 жовтня 2020 року.

У свою чергу, з дослідженого судом паспорта якості № 1411 від 29 жовтня 2020 року заводу-виробника ОАО «Мозырский нефтеперерабатывающий завод» вбачається, що на нього нанесений національний знак відповідності.

Таким чином, в ході розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про порушення позивачем вимог пункту 20 Технічного регламенту № 927 та постанови №1184.

Також у акті перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 18 грудня 2020 року №7-9/20 зазначено, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23 листопада 2020 року № 67-9/20 та № 67-9/20 позивачем не виконане та не може бути результативним, оскільки під час проведення перевірки надані документи (товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № ААА12500 від 13 листопада 2020 року, видана ПП «Айслаг», та товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) ВП 000000374 від 26 листопада 2020 року, видана ТОВ «Компанія Панхім», не дають можливості відстеження походження продукції на дизельне паливо ДП-Л-Євро5-В0, порушено пункт 6 частини 7 статті 23 Закону № 2735-VI.

Відповідно до пункту 6 частини 7 статті 23 Закону № 2735-VI під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація, зокрема, документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).

Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції

При цьому суд звертає увагу на те, що до товарно-супровідних документів належать не лише товарно-транспортні накладні, а й інші супровідні документи, які підтверджують, в тому числі і походження продукції.

Позивач не заперечує той факт, що у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) № ААА12500 від 13 листопада 2020 року, яка видана ПП «Айслаг», та товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) ВП 000000374 від 26 листопада 2020 року, яка видана ТОВ «Компанія Панхім», відсутні відомості про завод-виробника дизельного палива.

Разом з тим, під час проведення перевірки позивачем було надано відповідачу паспорти якості на дизельне паливо, а саме: паспорт якості № 623 від 09 листопада 2020 року на дизельне паливо ДП-3-Євро5-В0, відповідно до якого заводом-виробником такого палива є «Orlen Lietuva» (Juodeikiai, LT-89467, Mazeikiai, Lietuva, Литва), а постачальником - ТОВ «Альянс Ойл Україна»; паспорт якості № 252/20-к від 17 вересня 2020 року на дизельне паливо ДП-Л-Євро5-В0, відповідно до якого заводом-виробником та постачальником такого палива є Akcine bendrove «Orlen Lietuva» (Juodeikiai, LT-89467, Mazeikiai, Lietuva, Литва).

Відповідно до пункту 3 Технічного регламенту №927 постачальник - юридична або фізична особа, яка є резидентом України і здійснює оптове постачання (реалізацію) палива згідно з договором постачання, купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, що передбачають передачу права власності відповідно до законодавства, та несе відповідальність за його введення в обіг на ринку України та відповідність вимогам цього Технічного регламенту; продавець - юридична або фізична особа, яка є резидентом України і здійснює роздрібне постачання (реалізацію) палива споживачу відповідно до законодавства та несе відповідальність за його введення в обіг на ринку України та відповідність вимогам цього Технічного регламенту.

В ході розгляду даної справи встановлено, що постачальниками дизельного палива ДП-3-Євро5-В0 та дизельного палива ДП-Л-Євро5-В0 були ПП «Айслаг» та ТОВ «Компанія Панхім» відповідно, а продавцем є ФОП ОСОБА_1 як особа, яка реалізує нафтопродукти в роздрібній мережі.

Крім того, судом враховано, що відповідно до частини 4 статті 23 Закону № 2735-VI предметом перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.

Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи.

Як вбачається з направлення на проведення перевірки від 14 грудня 2020 року №36-РН, предметом перевірки було дизельне паливо ДП-З-Євро5-В0.

За змістом Додатку 1 до Технічного регламенту №927 позначення дизельного палива включає такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літери ДП, позначення дизельного палива для автомобільних дизельних двигунів; друга група - літерне позначення кліматичного періоду: Л (літнє), З (зимове), Арк (арктичне); третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту метилових/етилових естерів жирних кислот: В0 (за їх відсутності), В5, В7.

Водночас у акті перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 18 грудня 2020 року № 7-9/20 та у протоколі від 18 грудня 2020 року № 12-9/20, на підставі яких було прийнято постанову про накладення штрафу від 21 грудня 2020 року № 18-9/20, зазначено, що перевірялося дизельне паливо ДП-Л-Євро5-В0.

Таким чином, літерне позначення кліматичного періоду вказаного дизельного палива - «Л» (літнє) не відповідало позначенню палива, яке було предметом перевірки відповідно до направлення від 14 грудня 2020 року №36-РН, у ньому зазначено «З» (зимове), що свідчить про порушення відповідачем вимог частини 4 статті 23 Закону № 2735-VI, якою передбачено, що під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи.

Проаналізувавши наведені правові норми у сукупності із встановленими у ході судового розгляду обставинами суд дійшов переконання про відсутність у Державної екологічної інспекції належних правових підстав для накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу згідно з оскаржуваними постановами від 21 грудня 2020 року №17-9/20 та №18-9/20.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийняття оскаржуваних у даній справі постанов.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанови про накладення штрафу від 21 грудня 2020 року №17-9/20 та №18-9/20 прийняті відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства України, а відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1681,00 грн., сплачений згідно з квитанцією від 30 грудня 2020 року №0.0..1.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Степана Бандери, 20, ) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення штрафу від 21 грудня 2020 року №17-9/20 та №18-9/20.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1681,00 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк