Справа № 127/3040/21
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/3040/21
Провадження № 2-а/127/26/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Щербатюк І.Б.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , його представника: адвоката Арустамян А.Е.

представника відповідача: Ковальчука Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/3040/21 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Тимошенка Владислава Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.01.2021 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ЕАН №3644291 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 08.01.2021 о 15 год. 06 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 186, керуючи автомобілем марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофору, чим порушив п. 8.7.3 (з) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що відповідач не представився на початку розгляду справи, не роз`яснив йому прав і обов`язків, чим позбавив позивача можливості заявити клопотання, в тому числі про правову допомогу, на яку він має право згідно Конституції України.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що згідно вимог ПДР України, а саме: згідно п. 8.7.3. з) сигнали світлофора мають такі значення: вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками). Однак, він не здійснював проїзд перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, навпаки розпочав рух і проїхав перехрестя на зелений дозвільний сигнал додаткової секції світлофора.

На думку позивача, відповідачем було винесено незаконну постанову, оскільки факти, викладені у постанові не відповідають дійсності, так як він жодного адміністративного правопорушення не вчиняв і наміру вчинити не мав.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 18.02.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Тимошенка Владислава Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час патрулювання 08.01.2021 на вул. Пирогова, 186 в м. Вінниця інспектором роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП Тимошенком Владиславом Сергійовичем було зупинено автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150 д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_1 здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора, у зв`язку з чим порушив п. 8.7.3 з ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Представник відповідача зазначає, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. З огляду на наведене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Арустамян А.Е. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Крім того, позивачем в судовому засіданні надано суду відеозапис обставин вчиненого правопорушення, який зафіксовано відеореєстратором із автомобіля позивача.

Представник відповідача Ковальчук Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та його захисника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 08.01.2021 інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Тимошенком Владиславом Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАН № 3644291, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 08.01.2021 року о 14 год. 57 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 186, керуючи автомобілем марки «Toyota Land Cruiser Prado 150» д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив п. 8.7.3.з ПДР - Вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122,126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено лейтенантом поліції Тимошенко В.С.

Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (з) ПДР України.

Згідно з пунктом 8.7.3 (з) ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

В позовній заяві позивач зазначив, що 08.01.2021, він не здійснював проїзд перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, навпаки він розпочав рух і проїхав перехрестя на зелений дозвільний сигнал додаткової секції світлофора.

Пунктом 8.10 ПДР визначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньої розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 8.7.3 (з) ПДР вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, всупереч вимогам даної статті позивачем не надано жодного доказу на підтвердження не вчинення ним адміністративного правопорушення.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з тим, частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, законодавством обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові ЕАН № 3644291, представником відповідача надано суду компакт-диск з записом з місця події.

З відеозапису, наданого представником відповідача, зі службового реєстратора вбачається, що поліцейським Тимошенком В.С. було зупинено автомобіль позивача, запропоновано йому надати документи та повідомлено про фіксування правопорушення. ОСОБА_1 не погоджується з тим, що він скоїв правопорушення, однак зазначає, що він дійсно здійснив проїзд на вимкнену додаткову секцію світлофора, однак пояснює, що проїхав лише кілька метрів та зупинився, що на його думку на є порушенням. Після пред`явлення ОСОБА_1 документів, та роз`яснення прав передбачених КУпАП, працівником поліції було роздруковано постанову від отримання якої ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, в судовому засіданні було оглянуто відеозапис наданий позивачем із відео реєстратора автомобіля останнього. З даного відеозапису чітко вбачається, що автомобіль позивача рухався на вимкнену додаткову секцію світлофора. Також, з відеозапису можна побачити, що зупинившись перед стоп лінією та простоявши кілька секунд позивач не дочекавшись ввімкнення додаткової секції світлофора розпочав рух автомобіля та проїхавши стоп лінію, пішохідний перехід та змушений був зупинитися оскільки по зустрічній смузі руху, на яку йому необхідно було здійснити поворот, рухалися автомобілі на дозволений зелений сигнал світлофора.

Оглянувши матеріали відеозапису, судом чітко встановлено, що ОСОБА_1 рухаючись по вул. Пирогова у м. Вінниці, здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора. Таким чином, факт вчинення правопорушення позивачем є доведеним, зокрема відеоматеріалом.

Відповідно до частини першої статті 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом першим частини першої статті 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупинити транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Судом достеменно встановлено невиконання позивачем вимог пункту 8.7.3.з ПДР, а саме: здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною першою статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Також, частинами другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП Тимошенком Владиславом Сергійовичем.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто патрульна поліція у своїй діяльності використовує технічні засоби як превентивний поліцейський захід з метою попередження, виявлення та фіксування правопорушень.

З оглянутого запису із нагрудних камер поліцейських встановлено, що перед винесенням постанови позивачу було роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, визначені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суб`єктом владних повноважень, а також самим позивачем, було надано суду належні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме відеозаписи з місця події, з якого чітко вбачається вчинення правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 16.02.2021, на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2021 про залишення позовної заяви без руху, було сплачено судовий збір в сумі 454,00 грн.

Однак, в судовому засіданні позивачем надано суду посвідчення серії НОМЕР_3 , з якого слідує, що ОСОБА_1 являється інвалідом 2 групи, а відтак звільнений від сплати судового збору, відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Про наявність такої обставини позивачем не було зазначено в позовній заяві та відповідно не було відомо суду на час залишення позовної заяви без руху, а тому питання повернення помилкового сплаченого судового збору може бути вирішено в порядку встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії ЕАН №3644291 від 08.01.2021, винесену інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Тимошенком Владиславом Сергійовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Тимошенка Владислава Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспектор 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Тимошенко Владислав Сергійович, місце роботи: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя