Справа № 640/13887/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2021 року м. Київ № 640/13887/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що полягають у неправильному обрахуванні суми, яка належить до виплати ОСОБА_1 з 01.01.2018 у зв`язку із перерахунком раніше призначеної пенсії, що відбувся на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести і здійснювати у подальшому, до дня прийняття нового рішення про перерахунок пенсії, нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, окрім посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, згідно довідки №40280 від 01.03.2018, а також надбавки за особливості проходження військової служби та премію, згідно довідки №19/89/40280 від 13.06.2012, та у розмірі 77% від нарахованого грошового забезпечення;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві кошти на відшкодування збитків, завданих правам ОСОБА_1 , внаслідок протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, пов`язаних із перерахунком пенсії позивача у розмірі 315 453,00 грн (триста п`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят три гривні).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на думку позивача відповідачем неправильно обраховано розмір його пенсії станом на 01.01.2018, внаслідок чого незаконно, а тому протиправно, зменшено розмір пенсії на суму 16831,89 7770 = 9061,89 грн. При цьому, у 2018 році позивачеві протиправно не виплачено суму, що дорівнює (9061,89*12) + (2422,04*12) = 137807,16; у 2019 році позивачеві протиправно не виплачено суму, що дорівнює (1211,02*12)= 123274,92 грн.; у 2020 році позивачеві протиправно не виплачено суму, що дорівнює (9061,89*6) = 54371,34 грн. Позивач вважає, що внаслідок неправильного проведення відповідачем перерахунку його пенсії, розмір матеріальної шкоди становить 315453,42 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2020 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/13887/20 та визначено, що справа буде розглядатись без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, а також витребувано від відповідача належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 17.07.2020 від відповідача надійшли витребувані судом матеріали.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2020 відмовлено в задоволенні клопотань представника позивача про витребування доказів, про залучення третьої особи та про постановлення окремої ухвали.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про залучення співвідповідача Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України та про витребування доказів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2020 відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про відвід складу суду передано для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2020 (суддя Каракашьян С.К.) у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Касандяка Володимира Васильовича про відвід судді Іщука І.О. від розгляду адміністративної справи №640/13887/20 відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2021 у задоволенні заяви представника позивача про роз`яснення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2020 у справі №640/13887/20 відмовлено.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 25.08.2020 послався на те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також у відзиві на позовну заяву представник відповідача послався й на те, що діючим законодавством в межах чинного законодавства відповідачем правомірно перераховано пенсію позивачу, виходячи відсоткового розміру грошового забезпечення, встановленого Законом у редакції, яка діяла на момент перерахунку, на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача, а також з урахуванням відсоткового співвідношення підвищення пенсії відповідно положень постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року, оскільки на момент виникнення у останнього такого права 01 січня 2018 року встановлений саме такий максимальний розмір пенсії, а також зазначив, що при здійсненні перерахунку пенсії відповідачем правомірно застосовано положення постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103. З огляду на вищевикладене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 05.08.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив про те, що Головне управління НГУ, як орган уповноважений на складання довідки, на якого поширюється обов`язок виконання, у межах своїх повноважень, рішення ОАСК від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, повинно було направити до органів ПФУ оновлену інформацію, у формі довідки, відносно нового складу і нових розмірів додаткових видів грошового забезпечення та премій за відповідними посадами відповідних категорії військовослужбовців, що не увійшли до попередньої довідки, яка складалась у 2018 році. Однак, згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті ГУ НГУ, довідка про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018 може бути підготовлена після надходження від органу Пенсійного фонду України списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головне управління Національної гвардії України отримало відповідь від Міністерства соціальної політики України від 27.06.2019 № 12136/0/2 19/54, у якій зазначено, що Мінсоцполітики повідомило Пенсійний фонд України про необхідність унесення відповідних змін до постанови Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, що підтверджується матеріалами пенсійної справи № . Пенсія призначена у 2007 році. Згідно розрахунку пенсії за вислугу років, основний розмір, який використовувався відповідачем для розрахунку пенсії позивача складав 77% грошового забезпечення.

Відповідно до розрахунку пенсії, який міститься в матеріалах справи основний розмір, який використовувався Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві для розрахунку пенсії позивача, становив 77% грошового забезпечення та складався з таких сум: посадовий оклад - 1180,00 грн., оклад за військове звання - 135,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 526,00 грн., додаткові види грошового забезпечення: надбавка за кваліфікацію, в/сл 1 клас 8% - 94,40 грн., особи, які працюють в умовах режимних обмежень 15% 15% - 177,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання 50% - 920,50 грн., премія 25% - 295,00 грн. Всього 3327,90 грн. Основний розмір 77% 2562,48 грн.

Водночас, після проведення з 01.01.2018 перерахунку пенсії позивача, основний розмір, який використовувався Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві для її розрахунку, склав 70 % грошового забезпечення, а розмір пенсії складався з таких сум: посадовий оклад 5920,00 грн., оклад за військове звання - 1480,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50 % - 3700,00 грн.

Підвищення та надбавки до пенсії здійснено відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", що складає - 4844,08 грн. З них виплачується: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року 75 відсотків; з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищеної пенсії визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Зважаючи на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.12.2019, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", позивач, вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, звернувся до суду із даним позовом.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною третьою статті 46 Конституції України проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ), яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Відповідно до вимог частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання частини четвертої статті 63 вказаного Закону, Кабінетом Міністрів України 13.02.2008 прийнято Постанову №45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 45).

Пунктами 1-3 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, в місті Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Отже, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій Пенсійним фондом проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію на підставі повідомлення відповідними органами та надання вказаними органами відповідних довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи.

Тобто, перерахунок пенсій у визначеному вище порядку здійснюється виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018. Даною постановою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також 24.02.2018 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018.

Пунктом 1 вказаної постанови визначено, що відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінет Міністрів України постановив перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

На думку позивача, перерахунок його пенсії було здійснено без урахування всіх складових грошового забезпечення, а саме: основний розмір пенсії 77% грошового забезпечення з врахуванням із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 5920,00 грн., оклад за військове звання 1480,00 грн., надбавка за вислугу років (40% від ПО + ОЗВ) 3700,00 грн., надбавка за кваліфікацію (8% від ПО) 473,60 грн., надбавка за особливості проходження в/с (50% від ПО + ОЗВ-НВР) 5550,00 грн., надбавка за режимні обмеження (15% від ПО) 888,00 грн., премія (65% від ПО) 3848,00 грн.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів пенсійної справи, перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 було здійснено у відповідності до пункту 1 постановою КМУ від 21.02.2018 р.№ 103.

Суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 5 Порядку №45 (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Аналогічні приписи були визначені пунктом 1 Постанови №103, яким визначено перерахувати пенсії, згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 набрало законної сили 05.03.2019.

Однак, суд звертає увагу, що скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 не впливає на результат розгляду даної справи по суті, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", передбачений у постанові Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, не змінився у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Порядок №45, в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку № 45.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постанові від 13.03.2019 по справі №240/6263/18.

Згідно з висновком Верховного Суду України (постанова від 22.04.2014 у справі №21-484а13) про правильне застосування статей 49 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ щодо підстав для повідомлення про відмову в перерахунку пенсії суд зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Отже, у разі відсутності у пенсійній справі необхідних для перерахунку пенсії документів, такий перерахунок здійснюється на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

З системного аналізу викладеного вбачається, що головні управління Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо здійснення перерахунку пенсій після надходження довідок встановленого зразка, тобто у органів пенсійного фонду відсутній обов`язок щодо самостійного витребування відповідних довідок.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 03.07.2018 у справі №709/2728/16-а.

Так, суд наголошує, що під час розгляду даної справи, суду не було надано доказів отримання позивачем довідки з зазначенням таких видів грошового забезпечення: надбавки за кваліфікацію (8% від ПО) 473,60 грн., надбавки за особливості проходження в/с (50% від ПО + ОЗВ-НВР) 5550,00 грн., надбавки за режимні обмеження (15% від ПО) 888,00 грн., премії (65% від ПО) 3848,00 грн

Також не було надано суду доказів оскарження дій уповноваженого органу щодо складання та направлення відповідачу на підставі вимог Порядку №45 довідки з визначеними у ній видами грошового забезпечення, для перерахунку пенсії позивача, лише у вигляді посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, зобов`язання надати довідку з урахуванням інших видів грошового забезпечення, як не було заявлено таких вимог і в межах розгляду даної справи.

Таким чином, законодавством чітко визначено процедуру, за якою провадиться перерахунок розміру пенсії, відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ, а тому покладення обов`язку на відповідача діяти не у відповідності до Порядку, означало б спонукання до виходу за межі своїх повноважень.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеним в рішенні від 13.03.2019 у справі №240/6263/18.

Одночасно суд зазначає, що, позивач не позбавлений права на звернення до суду з вимогами до органу, з якого позивач був звільнений, з приводу складових грошового забезпечення включених до довідки для перерахунку пенсії та видачі відповідної довідки, проте, в рамках цієї адміністративної справи такі вимоги розгляду не підлягають.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, надбавки за особливості проходження військової служби та премію, згідно довідки №19/89/40280 від 13.06.2012.

Щодо стягнення з відповідача коштів на відшкодування збитків, завданих правам позивача внаслідок його протиправних дій, пов`язаних із перерахунком пенсії позивача у розмірі 315 453 грн. суд зазначає, що звертаючись із даною вимогою позивач посилається на розрахунки недоплачених пенсійних коштів здійснених самостійно, без належного підтвердження та посилання на достовірні та достатні докази, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню також не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77% від нарахованого грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18, зазначено: 1) ознаки типових справ; 2) обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм; 3) обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі. Це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» відповідно до статті 63 указаного Закону на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач; в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704.

Отже, за ознаками типової справи, які наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18, дану справу необхідно визнати типовою щодо вказаної, та в силу приписів частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у цій справі враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у зазначеній постанові.

Судом встановлено, що позивачу пенсія була призначена у 2007 році, на момент її первинного розрахунку її розмір складав 77 % від грошового забезпечення.

Стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Разом з тим відсоткове співвідношення, встановлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

На момент виникнення спірних правовідносин було встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідачем є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у Позивача вислуги років, є незмінним.

Суд звертає увагу, що на час проведення перерахунку пенсії позивачу пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 було встановлено проводити виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

- з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

- з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

- з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Так, під час проведення перерахунку пенсії позивача та встановлення поетапності виплати підвищення пенсії Головне управління Пенсійного фонду в місті Києві діяло у відповідності до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яка на той час була чинною.

Отже, на час проведення перерахунку пенсії позивачу відповідач керувався чинними на той час приписами законодавства.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.12.2019.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 набрало законної сили 05.03.2019 року.

Відтак, дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії за рахунок виплати 50 % суми підвищення пенсії з 01 січня 2018 року та 75 % з 01 січня 2019 року до 05 березня 2019 року не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок за вказаний період проведено на виконання постанови № 103, чинної до 05 березня 2019 року.

Отже, з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 по справі № 160/3586/19.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 , враховуючи основний розмір пенсії 77% грошового забезпечення з урахуванням уже виплачених сум та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 05.03.2019 року без застосування обмежень виплат перерахованої підвищеної пенсії, які діяли у період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року, з урахуванням суми недоплаченої частини пенсії починаючи з 05.03.2019 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту права позивача є належним та достатнім в даному випадку.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а тому позовні вимоги в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснювати у подальшому, до дня прийняття нового рішення про перерахунок пенсії, нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 , не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги є передчасними та спрямованими на майбутнє.

Разом з тим, суд наголошує, що подальша виплата пенсії повинна відбуватись з урахуванням вищенаведених висновків суду, з метою додержання законності прав, свобод та інтересів позивача.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З приводу стягнення витрат на правичу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн. на користь позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу

Відповідно до приписів статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.

Також, суд зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд наголошує на тому, що належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи, у яких конкретизовано справу, у якій таку допомогу надано.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у справі № 821/1594/17 від 15.05.2018.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження представницьких функцій представником надано копію ордера від 18.06.2020 Серія КВ №285186.

Проте, суд звертає увагу, що на підтвердження наявності у позивача витрат на професійну правничу допомогу представником позивача жодних документів не надано.

При цьому, суд наголошує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність необхідних доказів на підтвердження наявності у позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що клопотання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Що стосується повернення судового збору, то слід зазначити, що позивачем сплачено 841, 00 грн за квитанцією, яка знаходиться в матеріалах справи.

Беручи до уваги часткове задоволення позову та приписи статті 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати у сумі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2018 пенсії, враховуючи основний розмір пенсії 77% грошового забезпечення з урахуванням уже виплачених сум.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 05.03.2019 року без застосування обмежень виплат перерахованої підвищеної пенсії, які діяли у період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року, з урахуванням суми недоплаченої частини пенсії починаючи з 05.03.2019 року з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. В задоволенні клопотання представника позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.