Справа № 200/10098/20-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 р. Справа№200/10098/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А.,

секретаря Перерви Д.В.,

представника позивача Луньова В.О.,

представника третьої особи Скакун І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, третя особа - Донецький зональний відділ військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, третя особа - Донецький зональний відділ військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З урахуванням змісту заяви про зміну предмету позову (а.с.90-94) в обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що він 28 жовтня 2020 року уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України Міністерства оборони України та у цей же день подав до відповідача заяву про увільнення з роботи у зв`язку з укладанням такого контракту.

У зв`язку з тим, що позивача не увільнили 28 жовтня 2020 року він подав додаткову заяву в якій вказав підстави звільнення (прийняття за контрактом на військову службу) та просив увільнити його з 30 жовтня 2020 року.

Замість увільнення ОСОБА_1 за власним бажанням, відповідач видав наказ №184-ос від 29 жовтня 2020 року про увільнення ОСОБА_1 після проведення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування, яка триває. В п.1 цього наказу датою увільнення є закінчення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташоване в м.Краматорську та затвердження акту інвентаризації матеріалів досудового розслідування. Цей наказ позивач отримав 04 листопада 2020 року. Але до теперішнього часу наказу про увільнення ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 КЗпП України не надано.

Посилаючись на гарантії та пільги, що надаються працівникам, які залучаються до виконання обов`язків військової служби, передбачених КЗпП України та законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач просив:

визнати бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Краматорську відносно неувільнення ОСОБА_1 , незаконною та зобов`язати увільнити ОСОБА_1 , начальника Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від роботи за власним бажанням з 28.10.2020 року на час проходження ним військової служби за контрактом під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення з військової служби, із збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку.

Ухвалою від 04 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі.

Відповідач надав відзиви на позовну заяву (а.с.81-85) та на заяву про зміну предмету позову (а.с.117-121), де зазначив, що 28.10.2020 року на адресу ТУ ДБР у м. Краматорську надійшла заява позивача про увільнення його від виконання службових обов`язків на час проходження ним військової служби у Збройних Силах України за контрактом в особливий період. До вказаної заяви позивачем додано копію контракту про проходження військової служби від 28.10.2020, укладеного між позивачем та Міністерством оборони України в особі начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Збройних сил України.

За результатами опрацювання вищезазначених документів, керуючись нормами Закону України «Про Державне бюро розслідувань» від 12.11.2015 №794-УІІІ, КЗпП України, Закону №2232-ХІІ та Положення №1153/2008, наказом ТУ ДБР у м. Краматорську від 29.10.2020 №184-ос «Про увільнення від роботи ОСОБА_1 на час проходження військової служби» позивача увільнено від роботи після проведення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління ТУ ДБР у м. Краматорську та затвердження акту інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління ТУ ДБР у м. Краматорську на час проходження позивачем військової служби за контрактом під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення з військової служби, із збереженням за позивачем місця роботи, посади та середнього заробітку.

Таким чином, на момент звернення позивача з позовом до суду позивач був увільнений від роботи на час проходження ним військової служби за контрактом, що свідчить про відсутність предмета спору (об`єкта спірних правовідносин).

ТУ ДБР у м. Краматорську акцентує увагу суду на тому, що чинним трудовим законодавством України не врегульовані підстави та порядок увільнення працівників ТУ ДБР у м. Краматорську, зокрема, позивача, від роботи на час проходження ними військової служби за контрактом під час дії особливого періоду.

Водночас, на виконання положень Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та Інструкції з організації обліку, руху та зберігання матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке здійснюється слідчими Державного бюро розслідувань, затвердженої наказом Державного бюро розслідувань від 16.03.2020 №86, враховуючи правовий статус позивача (позивач є керівником органу досудового розслідування у розумінні пункту 8 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України; позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні статті 50 Закону України «Про запобігання корупції»), у зв`язку із фактичним увільненням позивача від роботи (зміною керівника органу досудового розслідування), а також з метою недопущення незаконного знищення чи втрати матеріалів досудових розслідувань працівниками Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління ТУ ДБР у м. Краматорську, наказом ТУ ДБР у м. Краматорську від 02.11.2020 №78 «Про призначення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську» призначено позачергову інвентаризацію матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління ТУ ДБР у м. Краматорську.

Відповідач вважає, що зі змісту позовної заяви не вбачається чітко сформульованих (артикульованих) прав, свобод та інтересів, на захист яких позивачем подано позов; нормативно-правового обґрунтування наявності у позивача відповідних прав, свобод та інтересів; існування безпосереднього негативного впливу бездіяльності відповідача на права, свободи та інтереси позивача; наявності причинно-наслідкового взаємозв`язку між правами, свободами та інтересами позивача, оскаржуваною бездіяльністю відповідача та стверджуваним порушенням, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Третя особа надала пояснення щодо заявленого позову, де вказала, що відповідно до припису Донецького обласного військового комісаріату від 22.09.2020 року № 475 позивачу було запропоновано 22.09.2020 року вибути до військової частини Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку у м. Краматорську для остаточного вивчення та прийняття рішення щодо укладення контракту на проходження військової служби. Проте, ОСОБА_1 , порушуючи строк прибуття до військової частини ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув з пропуском визначеного строку більш як 1 місяць.

Крім того, позивач, підписавши проект контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України 28.10.2020 року, більше не з`явився до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку для проходження військової служби відповідно до заявленого бажання.

У зв`язку з неприбуттям 29.10.2020 року до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку на адресу директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську було направлено листа, відповідно до якого начальником Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку було повідомлено про намір позивача укласти контракт про проходження військової служби.

30.10.2020 року на адресу третьої особи надійшов лист від відповідача, відповідно до якого зазначено, що станом на 29.10.2020 року ОСОБА_1 є керівником органу досудового розслідування в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську.

На підставі викладеного позивача не було зараховано до списків особового складу Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку, що призвело до не набрання чинності контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

З огляду на викладене третя особа просила у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у поясненнях на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді начальника Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Відповідно до припису Донецького обласного військового комісаріату від 22 вересня 20 року № 475 позивачу було запропоновано 22 вересня 2020 року вибути до військової частини Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку у м. Краматорську для прийняття рішення щодо укладення контракту на проходження військової служби.

28 жовтня 2020 року позивач уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України Міністерства оборони України (а.с.3-6).

Також 28 жовтня 2020 року позивач подав до відповідача заяву про увільнення з роботи у зв`язку з укладанням такого контракту про проходження військової служби (а.с.7).

29 жовтня 2020 року відповідач видав наказ №184-ос про увільнення ОСОБА_1 після проведення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування. В п.1 цього наказу датою увільнення є закінчення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташоване в м. Краматорську та затвердження акту інвентаризації матеріалів досудового розслідування (а.с.86-87).

02.11.2020 року відповідач видав наказ №78 «Про призначення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях…» (а.с.145-147). До складу інвентаризаційної комісії вказаним наказом, в тому числі, включений начальник Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську Овсянніков Олексій Валентинович. Наказами відповідача № 86 від 01.12.20202 року, № 101 від 31.12.2020 року, № 9 від 29.01.2021 року строки проведення інвентаризації, встановленої наказом №78, продовжувалися, зокрема, до 01 березня 2021 року (а.с.148-150).

Відповідно до відомостей, наданих третьою особою 03.11.2020 року на адресу відповідача було направлено лист №5446/вп з проханням надати інформацію чи продовжує позивач виконувати свої функціональні (службові) обов`язки за посадою та повідомити місце його перебування з 29.10.2020 року по час отримання листа.

06.11.2020 року на адресу Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку надійшов лист від відповідача, де повідомлено про те, що ОСОБА_1 продовжує перебувати на посаді в територіальному управлінні державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську, виконуючи свої функціональні (службові) обов`язки в частині, яка не стосується участі в досудовому розслідуванні кримінальних проваджень щодо військовослужбовців Збройних Сил України. Крім того, повідомлено, що позивач з 05.11.2020 року перебуває на лікарняному.

На підставі вищевикладеного позивача не було зарахована до списків особового складу Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку, що призвело до не набрання чинності контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

Обставини справи учасниками судового розгляду не заперечуються.

З урахуванням встановлених у справі обставин, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» від 12 листопада 2015 року № 794-VIII Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції. За приписами статті 2 вказаного Закону Державне бюро розслідувань у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на їх основі.

Стаття 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», в тому числі, містить такі приписи:

1. До працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір (контракт) із Державним бюро розслідувань.

2. Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державному бюро розслідувань зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

3. На службу до Державного бюро розслідувань приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку (за контрактом) громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.

Прийняття громадян України на службу до Державного бюро розслідувань без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом.

Кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посад у підрозділах Державного бюро розслідувань затверджуються Директором Державного бюро розслідувань.

Призначення на посади у Державному бюро розслідувань, крім посад Директора Державного бюро розслідувань, керівника підрозділу внутрішнього контролю центрального апарату Державного бюро розслідувань та керівників підрозділів внутрішнього контролю територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, здійснюється за результатами відкритих конкурсів, що проводяться конкурсними комісіями з проведення конкурсів на зайняття посад працівників Державного бюро розслідувань. Типове положення про конкурсну комісію та порядок проведення відкритого конкурсу затверджує Директор Державного бюро розслідувань.

4. Порядок присвоєння спеціальних звань особам рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань та їх співвідношення з іншими спеціальними, а також військовими званнями і рангами державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

5. Трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються цим Законом (у частині переведення працівників Державного бюро розслідувань на нижчі або рівнозначні посади та звільнення осіб рядового та начальницького складу), законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

6. Порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань визначається цим Законом, Положенням про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а також іншими нормативно-правовими актами.

Водночас, загальні засади проходження в Україні військової служби регулюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII) у відповідній редакції.

Згідно з частиною 2 статті 1 вищезазначеного Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно до частини 3 статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною 2 статті 15 Закону № 2232-XII передбачено, що громадяни призовного віку в добровільному порядку можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на умовах, передбачених частиною першою статті 20 Закону, та в порядку, визначеному положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону № 2232-XII форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України та нормативно-правовими актами Міністерства оборони України та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Згідно з п.п. 5 пункту 23 Положення контракт про проходження військової служби набирає чинності з дня зарахування до списків особового складу військової частини - із громадянами, прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі з військовозобов`язаними, які проходять збори, та резервістами під час мобілізації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону № 2232-XII визначено, що початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

При вирішенні справи суд зауважує, що за поясненнями третьої особи, питання укладення контракту про проходження позивачем військової служби за контрактом вирішувалося на підставі припису Донецького обласного військового комісаріату від 22 вересня 2020 року.

Отже, перебуваючи на публічній службі у складі підрозділу Державного бюро розслідувань та маючи намір укласти контракт щодо проходження військової служби, позивач мав можливість узгодити з безпосереднім керівництвом строки та порядок увільнення від обов`язків працівника ДБР, в тому числі, з дотриманням порядку інвентаризації та передачі справ, які перебували у його провадженні.

Також, з урахуванням вищенаведеного правового регулювання спірних відносин суд зазначає, що заявлені позовні вимоги випливають з факту прийняття позивача на військову службу за контрактом та безпосередньо ґрунтуються на такому юридичному факті.

Проте, за встановленими в ході розгляду справи обставинами зарахування до списків особового складу військової частини позивача не відбулося, відповідний наказ Донецький зональний відділ військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України не видавав, а укладений з позивачем контракт третя особа вважає таким, що не набрав сили.

Отже, за вказаними обставинами підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Оскільки судовий збір при подачі позову позивачем не сплачувався питання розподілу судових витрат суд не вирішує.

Керуючись статтями 2, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв України, 21, ), третя особа - Донецький зональний відділ військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 10, ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена 22 лютого 2021 року. Рішення складено у повному обсязі 04 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов