Справа № 380/358/21
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року справа №380/358/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача Сергєєвої О.І., відповідача Болотіна М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі-відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 07.05.2020 №0-1320.

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами. Згідно з рішенням Банюнинської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області 32 сесії 7 скликання №9 від 21.06.2018 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2019 рік» ставка податку за 1 кв. м (відсотків розміру мінімальної заробітної плати) для фізичних осіб - код 1271.1 - будівлі для тваринництва - становить 0,1% від мінімальної заробітної плати за 2019 рік. Натомість ГУ ДПС у Львівській області при обчисленні податку на нерухоме майно протиправно застосовано ставку 0,5 % від мінімальної заробітної плати за 2019 рік. Окрім того, відповідачем при обрахунку вказаного податку не взято до уваги, що ОСОБА_1 належить 62/100 нежитлової будівлі (опис об`єкта - корівник), площею 985,3 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи наведене, вважає, що податкове повідомлення-рішення від 07.05.2020 №0-1320 форми «Ф» по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік на суму 12 746 грн 14 к. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у правомірності спірного податкового повідомлення-рішення. Вказав, що на час прийняття що податкового повідомлення-рішення від 07.05.2020 №0-1320 у ГУ ДПС у Львівській області була відсутні інформація про цільове призначення будівні, що належить позивачу, а також використання такої за призначенням. При цьому, позивачем не вчинялось жодних дій для надання вказаної інформації податковому органу. Вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі та в межах повноважень, встановлених законом.

Ухвалою від 15.01.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 10.02.2021.

Відповідачем 08.02.2021 (вх.№8206) подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.03.2008 серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 є власником нежитлової будівлі (опис об`єкта корівник, А-1), площею 985,3 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 , виданого Дідилівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 25.10.2008, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 25.10.2008. зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Відповідно до запису на звороті свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.03.2008 серія САВ №500668 приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Львівської області Щуром Т.В. 28.07.2013 за реєстровим №1257 посвідчено договір дарування 38/100 частини нежитлової будівлі площею 985,3 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 г від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_6 .

Тобто, після укладення договору дарування в липні 2013 і на час прийняття спірного рішення ОСОБА_1 належить 62/100 частини нежитлової будівлі площею 985,3 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

ГУ ДПС у Львівській області 07.05.2020 прийнято податкове повідомлення - рішення №0-1320, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 12 746 грн 14 к., за податковий період 2019 рік, розрахованого за ставкою 0,5% мінімальної заробітної плати на 01.01.2019.

ОСОБА_1 направлено до відповідача лист від 10.11.2020 про протиправність спірного податкового-рішення та прохання провести перерахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

ГУ ДПС у Львівській області листом від 10.12.2020 відмовлено в перерахунку податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки та запропоновано звернутись до ДП «Державного науково-дослідного інституту автоматизованих систем у будівництві» за отриманням експертного висновку щодо приналежності інвентарно описаного об`єкту нерухомості до певного класу будівель за Класифікатором.

ОСОБА_1 , не погодившись із вказаним рішенням контролюючого органу, та вважаючи, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки обраховано не у розмірі, встановленому законом, звернулася до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Відповідно до підпункту 265.1.1. пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу податок на майно складається, в тому числі з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу).

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу встановлено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

За положеннями підпункту 266.7.4 п. 266.7 статті 266 Податкового кодексу, органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що оподаткуванню підлягають об`єкти нежитлової нерухомості, ставки для яких встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування об`єктів нерухомості. Крім того, інформація, необхідна для розрахунку та справляння податку систематично надходить до органів державної податкової служби від органів державної реєстрації прав на нерухоме майно й органів, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є власником 62/100 частини нежитлової будівлі (корівника) площею 985,3 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 610, 89 кв.м.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 N 507, корівник віднесено до Будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства за кодом 1271.

Рішенням Банюнинської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області 32 сесії 7 скликання від 21.06.2018 №9 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2019 рік» встановлено, в тому числі, ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з Додатком №1.

Відповідно до вказаного рішення для фізичних осіб ставка податку за 1 кв. метр для будівель та споруд за кодом 1271 становить 0, 1 відсотку розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2019 року становила 4174 грн, відповідно 0,1 відсоток від вказаної суми становить 4,17 грн.

З огляду на викладене, сума податку на нерухоме майно позивача повинна становити 2547 грн 39 к.

Обраховуючи суму податку, суд виходить з такого:

985,3 кв.м х 4,17 грн. = 4108,70 грн (за всю площу).

Оскільки позивачу належить 62/100 частини нежитлової будівлі (корівника), сума податку становить 4108 грн 70 к. : 100 х 62 = 2547 грн 39 к.

Натомість, судом встановлено, що відповідач, при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення розраховував податкові зобов`язання за ставкою 0,5% мінімальної заробітної плати на 01.01.2019, правильно визначивши належну позивачу частку нежитлової будівлі.

Оцінивши викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки нежитлові будівлі, належні на праві власності позивача оподатковані за більшими, ніж належало ставками податку на нерухоме майно, визначена у спірному податковому повідомленнях-рішенні сума грошових зобов`язань є невірною.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Ураховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення від 07.05.2020 №0-1320 підлягає скасуванню в цілому.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи податкового органу про відсутність відомостей про приналежність наявного у позивача об`єкта нерухомості до певного класу будівель за Державним класифікатором будівель та споруд є безпідставними і судом до уваги не беруться, оскільки у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 15.03.2008 серія САВ №500668 нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка є об`єктом оподаткування у спірних правовідносинах, значиться як корівник.

За встановлених судом обставин застосування відповідачем до належного позивачу об`єкту нерухомості ставки податку у розмірі 0,5 відсотку розміру мінімальної заробітної плати є протиправним.

Твердження, викладені у відзиві на позовну заяву, про відсутність у податкового органу інформації щодо розміру належної позивачу частки у такому майні не відповідають дійсності, оскільки сума визначеного спірним податковим повідомленням-рішенням податкового зобов`язання свідчить, що таке розраховано з урахуванням 62/100 частини від загальної площі об`єкту нерухомості.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 07.05.2020 №0-1320.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 07.05.2020 №0-1320, суд дійшов переконання, що таке прийняті відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 840 грн 80 к, сплаченого за квитанцією від 30.12.2020 №0.0..1.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, буд. 35, м. Львів, 79026, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 07.05.2020 №0-1320.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 840 (вісімсот сорок) грн 80 к. судових витрат у вигляді судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05 березня 2021 року.

Суддя О.П. Хома