Справа № 420/4519/20
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 березня 2021 року

м. Київ

справа № 420/4519/20

адміністративне провадження № К/9901/4712/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №420/4519/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІІР» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

15.02.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №420/4519/20 (згідно з трек-номером поштового відправлення скаргу надіслано 11.02.2021).

Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що вперше подану в межах строку на касаційне оскарження касаційну скаргу повернуто ухвалою Верховного Суду від 04.01.2021 через невикладення підстав касаційного оскарження. Зволікання з повторним поданням касаційної скарги зумовлене ростом чисельності випадків захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19 серед працівників Головного управління ДПС в Одеській області.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Скаржником вказано, що касаційна скарга подається відповідно до пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України. На думку податкового органу, при розгляді справи було не вірно застосовано пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, пп.138.1 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.11 ст.201 Податкового кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 24.01.2020 у справі №826/9234/14, від 27.03.2020 у справі №826/5851/16, від 11.12.2018 у справі №813/3577/13-а, від 18.03.2020 у справі №826/8114/15, від 04.06.2020 у справі №826/115/17.

Разом з тим, доводи скаржника зводяться до необхідності переоцінки доказів, оцінка яким була надана судами попередніх інстанцій під час розгляду справи.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Скаржником не конкретизовано, у чому саме полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, не доведено подібність правовідносин у даній справі та справах, на які він посилається. Так, предметом судового розгляду справи № 420/4519/20 було визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.03.2020 № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 1 415 151,00 грн, прийнятого на підставі акту перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками товарно-матеріальних цінностей.

Натомість у справах, на які посилається скаржник, оцінці підлягали податкові наслідки господарських операцій з надання інформаційно-консультаційних послуг, юридичних послуг, а також послуг з технічного обслуговування приміщень.

Податковим органом процитовано постанови Верховного Суду в контексті оцінки судами доказів у справі в частині підтвердження реальності господарських операцій, які, в свою чергу, в кожній справі оцінюються окремо, в залежності від спірних правовідносин, наданих доказів, та їх підтвердження.

Зазначаючи підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не враховано, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Аналіз положень ст.328, ст.330 КАС України дає підстави для висновку, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (ст. ст. 351-354 КАС України) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Ухвалою Верховного Суду від 04.01.2021 скаржнику вже доводилися до відома вимоги щодо викладення підстав касаційного оскарження, однак податковим органом такі роз`яснення не враховані.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №420/4519/20 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва