Справа № 160/529/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року Справа № 160/529/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 року у справі № 160/5281/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути поданий пакет документів для призначення пенсії та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.
При повторному розгляді документів, поданих позивачем, відповідачем знову відмовлено у призначені пенсії за вислугу років.
Позивач вважає протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії за вислугою років. Позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу № 160/529/21 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду отримана представником відповідача, що підтверджується матеріалами, проте, відповідач правом на надання відзиву не скористався.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, що підтверджується копією паспорту,яка наявна в матеріалах справи.

Позивачка у період з 15.08.1999 по 07.12.2017 роки проходила службу в державній кримінально-виконавчій служби України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року у справі № 160/5281/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не вчинення дій, спрямованих на забезпечення прийняття рішення за результатами розгляду пакету документів ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років згідно зі ст. 12 Закону № 2262-ХІІ на підставі документів, що надійшли від Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для прийняття рішення щодо призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути поданий пакет документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

У іншій частини позовних вимог - відмовлено.

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (59094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

На підставі висновків, зроблених в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 12.08.2019 року у справі № 160/5281/19, відповідачем у листі від 24.12.2019 року № 26848/03-02/23 «Про надання інформації» зазначено, що правові підстави для призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, деяких інших осіб та деяких інших осіб» відсутні.

Не погодившись з рішення відповідача, позивач звернулась зі скаргою від 24.02.2020 року до Пенсійного фонду України, за результатом розгляду якої 16.04.2020 останнім надана відповідь , що календарна вислуга років складає 18 років 3 місяці 22 дні, а тому підстави для призначення пенсії відповідно до вимог чинного законодавства відсутні

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії , позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Частиною другою статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За частиною 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ(далі - Закон № 2262-ХІІ).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей", та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р., № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(далі - Порядок № 3-1), яким, зокрема, передбачено:

- заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно ізЗаконом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи), (пункт 1 цього Порядку);

- днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, ( пункт 6 цього Порядку);

- уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання пропризначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи (п. 12 зазначеного Порядку).

З огляду на вказані приписи Порядку № 3-1, заяви про призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в областях, як органів, що призначає пенсії, через уповноважені структурні підрозділи, в даному випадку, установою, де працював позивач перед звільненням зі служби.

У свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Судом встановлено, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 р. у адміністративній справі №160/469/18 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано бездіяльність Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, яка полягає у відмові ОСОБА_1 у задоволені заяви щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії за вислугу років та зобов`язано підготувати та направити до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії, ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року за номером 3-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за номером 135/13402.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 р. у адміністративній справі № 160/469/18 Південно-східне міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації було направлено головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області матеріали пенсійної справи колишнього працівника ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.18 Порядку № 3-1 рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Листом головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.05.2019р. №11109/03-02/15 матеріали було повернуто через відсутність необхідної кількості вислуги років згідно з п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Про повернення документів Пенсійним фондом позивачу повідомлено листом Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05.06.2019 року за номером 7/1-1928/нв-19.

Не погодившись з відмовою пенсійного фонду у призначенні пенсії за вислугою років, позивач звернулась з позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року у справі № 160/5281/19 позовну заяву ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (59094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (49070, м. Дніпро, вул. Короленка, буд.4, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково,а саме:

- визнано протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не вчинення дій, спрямованих на ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років згідно зіст. 12 Закону № 2262-ХІІна підставі документів, що надійшли від Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для прийняття рішення щодо призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути поданий пакет документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

На підставі висновків, зроблених в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 12.08.2019 року у справі № 160/5281/19 відповідачем у листі від 24.12.2019 року № 26848/03-02/23 «Про надання інформації» зазначено, що правові підстави для призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, деяких інших осіб та деяких інших осіб» відсутні, оскільки календарна вислуга років складає 18 років 3 місяці 22 дні.

Позивач у позовній заяві зазначає, що станом на 07 грудня 2017 року вислуга років останньої становила 18 років 03 місяці 22 дні, та у пільговому обчисленні - 23 роки 5 місяців 11 днів, що підтверджується наказом від 11.05.2019 року № 111/ОС-19, копія якого наявна в матеріалах справи.

Доказів чи обґрунтувань у листі від 24.12.2019 року № 26848/03-02/23 «Про надання інформації» щодо відсутності у позивача вислуги років у пільговому обчисленні 23 роки 5 місяців 11 днів відповідач не надав.

Стосовно позовної вимоги позивача про визнання бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена у листі головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24грудня 2019 року за вихідним номером 26848/03 - 02/23 «Про надання інформації», протиправною, не встановлена бездіяльність відповідача, оскільки останнім надана відповідь на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року у справі № 160/5281/19 позивачу.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Стосовно позовної вимоги про зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пільгову пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції від 02 квітня 1994 року), з 07 грудня 2017 року, виходячи з вислуги років 23 (двадцять три) роки, 05 (п`ять) місяців, 11 (одинадцять) днів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що предмет і мета Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 13 січня 2011 року, п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити реальне поновлення порушеного права.

Суд зазначає, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини запорукою правильного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування.

Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття (рішення Європейського суду з прав людини Олссон проти Швеції від 24.03.1988 року).

Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Також, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, що закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Оскільки, процес надання позивачу формальних відмов у призначені пенсії з моменту , коли остання отримала таке право може тривати безкінечно, а у випадку позивача, вже було двічі порушеного її право з огляду на судові рішення наведені вище, то в цьому випадку єдиним правильним способом захисту порушеного права є зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пільгову пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції від 02 квітня 1994 року), з 07 грудня 2017 року.

Таке зобов`язання повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, який у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 22.01.2021 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпроптеровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протипраною та скасування відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена у листі головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24грудня 2019 року за вихідним номером 26848/03 - 02/23 «Про надання інформації».

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пільгову пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції від 02 квітня 1994 року), з 07 грудня 2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук