Справа № 420/14785/20
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/14785/20
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар - Недашковська Я.О.,

за участю: представника апелянта Ковачова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 по справі № 420/14785/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третіх осіб: комунальної установи ''Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи'', Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо неврахування медичних документів комунальної установи Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи наданих ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням інвалідності від 12.02.2019 р.;

- визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо не прийняття рішення за зверненням ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності від 12.02.2019 р.;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи з урахуванням висновків суду та прийняти одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та призначити до виплати грошову допомогу у розмірі 78200 (сімдесят вісім тисяч двісті гривень 00 копійок);

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка завдана Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області у сумі 15000,00 (п`ятнадцяти тисяч гривень 00 копійок).

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 28 грудня 2020 року відмовив у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, треті особи без самостійних вимог: комунальна установа Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про: визнання протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо неврахування медичних документів комунальної установи Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи наданих ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням інвалідності від 12.02.2019 р.; визнання протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо не прийняття рішення за зверненням ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності від 12.02.2019; зобов`язання Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи з урахуванням висновків суду та прийняти одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та призначити до виплати грошову допомогу у розмірі 78200 (сімдесят вісім тисяч двісті гривень 00 копійок); стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка завдана Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області у сумі 15000,00 (п`ятнадцяти тисяч гривень 00 копійок).

Роз`яснив позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У своїх доводах апелянт, посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.04.2020 у справі № 761/41071/19 (П №61-2192св20) зазначив, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом з тим самим предметом і з тих самих підстав, щодо якого є така, що набрала законної сили ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Вимогами частини 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Слід зазначити, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

За змістом частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 170 КАС України Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

З матеріалів позову вбачається, що в обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що у період з 12.03.1998 по 06.11.2015 він проходив службу в органах внутрішніх справ України.

06.11.2015 згідно свідоцтва про хворобу № 921/2 в наслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, його визнано непридатним до служби.

06.11.2015 він звільнився зі служби МВС через хворобу, відповідно до ст.39б, 38в, 41в, 60в, 55в, графи І Розкладу хвороб і фізичних вад Наказу МВС України № 85 від 06.02.2001.

Відповідно до Виписки від 16.12.2015 з акта огляду МСЕК серії 10 АВВ №788978 йому під час огляду була встановлена 3 група інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в МВС.

Зі ступеню втрати працездатності 60% відповідно до довідки № 125982 серія 10 ААА від 16.12.2015. Наприкінці листопада 2015 року він звернувся до ГУ МВС з заявою (рапортом) з проханням про отримання ним виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що він отримав захворювання в період проходження служби в МВС України. 30.12.2015 ним були отримані кошти у розмірі 206 800,00 гривень.

12.02.2019, стан здоров`я ОСОБА_1 погіршився і відповідно до довідки МСЕК № 234487 серія 12 ААБ під час огляду йому встановлена друга група інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в МВС зі ступеню втрати працездатності 10% до попередніх, що склала разом 70% від загального ступеню працездатності.

04.04.2019, він звернувся до ГУ МВС з заявою (рапортом) з проханням про отримання ним виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що отримав захворювання в період проходження служби в МВС України, вх.№Д-524 від 05.04.2019.

23.04.2019 отримав відповідь від ГУ МВС, про повернення матеріалів та про те, що одноразова грошова допомога не може бути нарахована та виплачена, оскільки первинна група інвалідності встановлена ще у 2015 році, тобто з моменту первинного огляду пройшло понад 3 роки.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням по адміністративній справі № 420/4123/19 від 27 вересня 2019 року (суддя Катаєва Е.В.), позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області (Ліквідаційна комісія) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління МВС України в Одеській області (Ліквідаційна комісія) про відмову у нарахуванні та виплати одноразової грошової допомоги викладене у листі № 9/д-524 від 23.04.2019. Зобов`язав Головне управління МВС України в Одеській області (Ліквідаційна комісія) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2014 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги з урахуванням встановлених судом обставин.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №420/4123/19 від 27 вересня 2019 року набрало законної сили 19 грудня 2019 року.

02 січня 2020 року, Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист по справі № 420/4123/19 щодо зобов`язання Головного управління МВС України в Одеській області (Ліквідаційна комісія) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2014 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги з урахуванням встановлених судом обставин.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/4123/19 від 27 вересня 2019 року, позивач повторно надав відповідачу той самий пакет документів, проте отримав лист ЛК ГУМВС №14/1-174 від 09.07.2020, що медичні документи позивача оформлені з порушеннями, штампи та виписки є неналежними; копія свідоцтва про хворобу не засвідчена належним чином.

Позивач наголосив, що рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/4123/19 від 27 вересня 2019 року має преюдиційне значення для даної адміністративної справи.

Крім того, жодного рішення за результатами розгляду звернення не приймалося. Головне управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Одеській області (Ліквідаційна комісія) відмовило листом №14/1-174 від 09.07.2020. Тобто, рішення суду фактично залишилося не виконаним.

04 грудня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (Ліквідаційна комісія), який зареєстрований за номером справи № 420/13597/20.

09 грудня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд відмовив у відкритті провадження по адміністративній справі № 420/13597/20, зазначивши, що невиконання рішення суду у частині повторного розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги з урахуванням встановлених судом обставин, є підставою для звернення до суду у порядку встановленому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не підставою для подання нового позову.

Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо неврахування медичних документів комунальної установи Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи наданих ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням інвалідності від 12.02.2019 р.; визнання протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо не прийняття рішення за зверненням ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності від 12.02.2019 р.; зобов`язання Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи з урахуванням висновків суду та прийняти одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та призначити до виплати грошову допомогу у розмірі 78200 (сімдесят вісім тисяч двісті гривень 00 копійок); стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка завдана Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області у сумі 15000,00 (п`ятнадцяти тисяч гривень 00 копійок) були предметом спору у справі Одеського окружного адміністративного суду № 420/4123/19, яка набрала законної сили на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , та у справі № 420/13597/20, яка не оскаржена в апеляційному порядку.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, в тексті позовної заяви ОСОБА_1 вказує, що не звертався з аналогічними позовними вимогами до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

У той саме час, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на судове рішення у справі № 420/4123/20 та зазначає, що воно не виконане.

Крім того, вищевказане судове рішення по справі № 420/4123/20, а також копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62312635 від 11.06.2020 за виконавчим листом № 420/4123/20 надані позивачем у якості додатків до позовної заяви.

З приводу зазначення у справах № 420/4123/19, № 420/13597/20 відповідачем - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (Ліквідаційна комісія) , а у справі , що розглядається - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, колегія суддів вважає ґрунтовним висновок суду першої інстанції, що цей факт не змінює предмету спору та підстав його подання.

Крім того Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (Ліквідаційна комісія) та Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області мають однаковий ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08592268, що говорить лише про зміну назви.

Підсумовуючи вище наведене, колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Тобто, якщо позивач вважав, протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду від № 420/4123/19 від 27 вересня 2019 року, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.

Відповідно до частини 5 статті 170 КАС України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що зазначені спірні відносини є ідентичними з позовними вимогами, заявленими позивачем у справі Одеського окружного адміністративного суду №420/13597/20, тобто судом вже прийнято рішення стосовно заявлених позовним вимог, та існують правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, в даній справі, що розглядається, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, але фактично у зв`язку із тим , що не виконується рішення по справі по справі № 420/4123/19 та це не є підставою для звернення до суду із новим позовом.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08 квітня 2020 року в справі № 761/41071/19 колегія суддів відхиляє з огляду на те, що у зазначеному рішенні оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, у зв`язку із не виконанням вимог ухвали про залишення позову без руху.

Натомість, спір у даній справі виник через звернення до суду з тотожними позовами.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 по справі № 420/14785/20 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 03 березня 2021 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.