Справа № 13083/10/2070
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 р. Справа №13083/10/2070
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супрун Ю. О.,

суддів - Спірідонов М.О., Полях Н. А.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України (про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та встановлення судового контролю) від 10.07.2020 по справі №2а-13083/10/2070 за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання наказу незаконним та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2020 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , яку передано в провадження головуючого судді 03.08.2020 з урахуванням строку перебування у відпустці (т.3 а.с.183), в якій позивач просив суд:

- визнати причину пропуску строку для подання заяви - поважною та поновити строк для подачі заяви;

- визнати протиправною бездіяльність Державної митної служби України по виконанню постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 у справі № 2-а-13083/10/2070 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді рівнозначній посаді начальника Куп`янської митниці;

- зобов`язати Державну митну службу України поновити ОСОБА_1 на роботі в Державній митній служби України на посаді рівнозначній посаді начальника Куп`янської митниці;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 у справі № 2-а-13083/10/2070 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді рівнозначній посаді начальника Куп`янської митниці.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 клопотання ОСОБА_1 про визнання причини пропуску строку для подання заяви - поважною та поновити строк для подачі заяви - залишено без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України (про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та встановлення судового контролю) від 10.07.2020 по справі № 2а-13083/10/2070 за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання наказу незаконним та поновлення на роботі - повернуто заявнику без розгляду.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 01.09.2020 подав апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду.

За результатами розгляду апеляційної скарги, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 року по справі №13083/10/2070 скасовано. Справу № 13083/10/2070 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно супровідного листа від 03.02.2021 справа №13083/10/2070 надійшла до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 18.02.2021 за вх.№01/15394/21.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.02.2021 справу №13083/10/2070 передано головуючому судді ОСОБА_2

25.02.2021 за вх.№01-26/17678/21 до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому просив суд, розгляд заяви про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень Державної митної служби України та встановлення судового контролю за виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 у справі №2-а-13083/10/2070 в частині поновлення позивача на посаді рівнозначній посаді начальника Купянської митниці в судовому засіданні з викликом сторін. Також, просив суд повідомити про час та місце слухання справи у передбачений законодавством спосіб.

Разом з тим, слід зазначити, наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 4 ст. 382 КАС України передбачено, що питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Отже, слід дійти висновку, що розглядаючи заяву позивача в частині встановлення судового контролю за виконанням рішення та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 у справі № 2-а-13083/10/2070 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді рівнозначній посаді начальника Куп`янської митниці, судове засідання нормами КАС України не передбачено.

Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Частина 5 ст. 383 КАС України, передбачає, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів приходить до висновку про відсутність підстав щодо розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку статей 382, 383 КАС України (про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та встановлення судового контролю) від 10.07.2020 по справі № 2а-13083/10/2070 за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання наказу незаконним та поновлення на роботі, в судову засіданні з викликом сторін, та як внаслідок клопотання заявника від 25.02.2021 за вх.№01-26/17678/21 слід залишити без задоволення.

В силу вимог абз.2 ч.5 ст. 383 КАС України, суд розглядає вказану заяву в порядку письмового провадження.

Так, при наданні оцінки додержанню заявником порядку звернення до суду з вказаною заявою з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021, судова колегія виходить з наступного.

Питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульовані приписами статті 383 КАС України, а порядок зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду приписами статті 382 КАС України, які включені до розділу ІV Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до абзацу 10 ч. 1 ст. 167 КАС України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

За частиною 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Відповідно до вимог абз.27 п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Належним доказом надсилання копії заяви та доданих до неї документів є оригінал фіскального чеку та бланк опису вкладення, оформлених відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5. березня 2009 р. №270.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, належним доказом направлення відповідачу копії заяви та доданих матеріалів є документ, який містить інформацію щодо переліку направлених відповідачам документів, а також щодо адреси, за якою направлені документи.

Разом з тим, саме на час подання (10.07.2020) вищевказаної заяви позивачем до матеріалів поданої заяви про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та встановлення судового контролю не додано доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

При цьому, вищевказані докази щодо направлення заяви іншим учасникам справи надано заявником до суду 05.08.2020 за вх.№01-26/58950/2020.(т.3 а.с.195-196).

З цього приводу, слід зазначити наступне.

Так, як вбачається з накладної Укрпошти за №691 дата формування є 05.08.2020.(т.3 а.с.195).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України (про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та встановлення судового контролю) від 10.07.2020 по справі № 2а-13083/10/2070 за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання наказу незаконним та поновлення на роботі - повернуто заявнику без розгляду 12.08.2020.

Принагідно судова колегія вважає, що ч.ч. 1, 2, 9 ст. 44 КАС України встановлено, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі. У такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд. Якщо обсяг документів є надмірним, суд направляє учасникам справи тільки копії процесуальних документів та повідомлення про можливість ознайомитися з іншими матеріалами в приміщенні суду або через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Суд зазначає, що несвоєчасне направлення або взагалі ненаправлення іншим учасникам справи заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та встановлення судового контроль за виконанням судового рішення, з огляду на скорочені строки розгляду такої заяви, встановлені КАС України, порушує права учасників процесу, виходячи з принципу рівності учасників процесу та змагальності сторін.

Крім того, чітко та не двозначно визначено ч. 3 ст. 383 КАС України, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Тобто, беручи до уваги вищевказані норми КАС України, слід дійти висновку, що докази надсилання іншим учасникам справи заяви подаються заявником до суду одночасно разом із заявою.

Отже, враховуючі неподання позивачем доказів надіслання (надання) заяви іншим учасникам справи (провадження) на час подання заяви, а саме 10.07.2020, що перешкоджав її розгляду, і є підставою для повернення заяви відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України та абз.2 ч. 5 ст. 383 КАС України.

Окрім того, відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як вище вказувалось, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 4 наведеної статті встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Отже, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. При цьому, із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень така особа має право звернутись протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Так, в обґрунтування поданої заяви (в частині визнання пропуску строку для подання заяви поважною та поновити строк для подачі заяви) заявник зокрема вказав, що 29.10.2019 позивач в черговий раз звернувся до голови Державної митної служби України Нефьодова М.Є. про виконання рішення суду і поновлення ОСОБА_1 , на роботі в Держмитслужбі. Відповідь Держмитслужби на своє звернення заявник отримав тільки 25.02.2020 після повторних письмових звернень 11.12.2019, 02.02.2020 та дзвінка на «урядову гарячу лінію». З відповіді Голови Державної митної служби України Нефьодова М.Є. (від 27.01.2020 № 1/12-02/М/1237) ОСОБА_1 , дізнався, що наказом Державної митної служби України від 09.07.2013 № 1050-к «По особовому складу митних органів» скасовано наказ Держмитслужби України від 27.07.2010 №1450-к про його звільнення та поновлено позивача з 28.07.2010 на посаді начальника Сумської митниці Держмитслужби України, яка на той час вже була реорганізована в Сумську митницю Міністерства доходів і зборів.

При цьому в листі вказано, що до Сумської митниці ОСОБА_1 , не з`являвся та до виконання обов`язків за посадою начальника митниці не приступав. Це свідчить про те, що поновлення на роботі в Державній митній службі України не відбулося і рішення суду до цього часу в цій частині не виконано.

З метою з`ясування питань, пов`язаних з виконанням судових рішень відносно ОСОБА_1 , 13.03.2020 останній звернувся до заступника Міністра юстиції з питань виконавчої служби Гайченка А.В. щодо проведення перевірки по факту виконання Державною виконавчою службою України виконавчого листа №2а-13083/10/2070, виданого 12.09.2011 Харківським окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_1 , в Державній митній службі України на посаді, рівнозначній посаді начальника Куп`янської митниці.

Тільки 03.07.2020 (після повторного заявника звернення від 08.05.2020 і дзвінків на «урядову гарячу лінію») ОСОБА_1 , отримав відповідь заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Р. Озадовського, в якій зазначено, що 24.07.2013 державним виконавцем вказаного відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, визначених пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України від 21.04.1999 № 606 XIV «Про виконавче провадження». Зі змісту відповіді неможливо встановити, яким чином виконано рішення суду.

Крім того, заявник вказав, що 10-денний строк подачі заяви в порядку ст. 383 КАС України до суду він не порушив, але підтвердити дату надходження на його адресу листа (Департаменту державної виконавчої служби №М-8994/20.1/4 від 23.04.2020) 03.07.2020 року не має можливості.

Отже, у зв`язку з викладеним, а також тими обставинами, що в Україні з 12.03.2020 року тривають карантинні обмеження, встановлені урядом з метою боротьби з пандемією, просив суд поновити строк звернення за захистом порушеного права.

Судом встановлено, що Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 було частково задоволено справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Визнано незаконним та скасовано наказ Державної митної служби України від 27.07.2010 №1450-к "Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Куп`янської митниці". Державній митній службі України поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді начальника Куп`янської митниці. Стягнуто з Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 105316 (сто п`ять тисяч триста шістнадцять) гривень 83 копійок.

Відповідно до ухвали колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2011, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 було залишено без змін. Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2011 залишено без змін, а касаційну скаргу Державної митної служби України залишено без задоволення.

На підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 року, позивачем 28 вересня 2011 було отримано виконавчі листи №2а-13083/10/2070, зі строком пред`явлення виконавчого листа до виконання до 10.08.2012.

Як вбачається з матеріалів даної справи, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2014 по справі №2-а-13083/10/2020 було зокрема замінено сторону виконавчого провадження Державну митну службу України на Державну фіскальну службу по справі №2а-13083/10/2070 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зі змісту заяви позивача та матеріалів справи вбачається, що 02.08.2012 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрите виконавче провадження № ВП33741329 з виконання виконавчого листа, виданого 16.03.2011 Харківським окружним адміністративним судом у справі № 2-а-13083/10/2070 про поновлення ОСОБА_1 , в Державній митній службі України на посаді, рівнозначній посаді начальника Куп`янської митниці.

04.09.2012 державним виконавцем винесено постанову про застосування до боржника штрафних санкцій у розмірі 680,00 грн. Та зобов`язано боржника виконати рішення суду не пізніше п`яти робочих днів з моменту винесення постанови про накладення штрафу.

Постановою державного виконавця, 19.02.2013 на боржника накладено повторний штраф у розмірі 1360 грн..

Наказом Державної митної служби України №1050-К від 09.07.2013 ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Сумської митниці з 28.07.2010.

24.07.2013 враховуючи вказаний наказ, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №33741329.

Як вище вказувалось, згідно ч.1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно ч. 4 ст. 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Аналогічна норма передбачалась і ч.9 статті 267 КАС України (у редакції станом на 08.03.2011) за якою, таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

Тобто, законодавцем передбачено дослідження судом двох складових для вирішення питання про поновлення відповідного процесуального строку, це дослідження загального терміну звернення до суду та зіставлення дати звернення до суду з датою завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого відповідним рішенням суду.

Вирішуючи питання про поновлення вказаного процесуального строку, суд встановив зокрема, що листом "Про розгляд листа" від 27.01.2020 за №1/12-02/М/1237 Державна митна служба України повідомило ОСОБА_1 , що на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 у справі № 2-а-13083/10/2070, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2011, наказом Державної митної служби України від 09.07.2013 № 1050-к ОСОБА_1 , було поновлено на рівнозначній посаді начальника Сумської митниці з 28.07.2010. Вказаний вище наказ Державної митної служби України було оголошено наказом Сумської митниці від 11.07.2013 № 269-к.

Крім цього вказано, що листом Сумської митниці від 11.07.2013 № 11/3-7.1/3731 ОСОБА_1 , направлялася копія наказу Сумської митниці від 11.07.2013 № 269-к.

Однак до Сумської митниці ОСОБА_1 , не з`являвся та до виконання обов`язків за посадою начальника Сумської митниці не приступив.

Вказано, що Державною митною службою України та Сумською митницею у 2013 році було вжито вичерпних заходів щодо виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 у справі №2-а-13083/10/2070.

Вказаний лист від 27.01.2020 за №1/12-02/М/1237, заявником вказано, що отримано 25.02.2020.

При цьому, зважаючи на ту обставину, що зміст відповідей, наведених ДМС України у листах від 17.02.2020 №08-01/12-02/М/2193 та від 27.01.2020 №1/12-02/М/1237 є аналогічним, відсутні обґрунтовані підстави стверджувати, що внаслідок повторного подання позивачем запиту щодо виконання постанови суду від 12.03.2011 мало місце прийняття відповідачем якихось нових рішень, вчинення ним нових дій чи допущення нової бездіяльності з приводу невиконання вказаної постанови суду.

ОСОБА_1 , звернувся з відповідною заявою до Харківського окружного адміністративного суду 10.07.2020, про що свідчить печатка на заяві, тобто з пропуском 10-денного строку на подання відповідної заяви.

Крім того, в заяві позивача від 10.07.2020 міститься застереження, що 02.08.2012 працівником відділу примусового виконання рішень ДВС України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №33741329, в якій зазначено «Боржнику виконати судове рішення негайно».(т.4, а.с.12 абз.5).

Також, зокрема позивачем у заяві вказано, що тільки 03.07.2020 (після повторного звернення позивача від 08.05.2020 і дзвінків на «урядову гарячу лінію») заявник отримав відповідь заступника директора Департаменту начальника відділу примусово го виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Р. Озадовського, в якій зазначено, що 24.07.2013 державним виконавцем вказаного відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, визначених пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України від 21.04.1999 №606 ХІУ «Про виконавче провадження» .(т.4 а.с.15, абз.1).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 02.08.2012 відкрито виконавче провадження ВП №33741329.(т.4 а.с.28).

У верхньому куті постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2012 роз`яснено право сторонам виконавчого провадження знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, унесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, реєстраційний номер виконавчого провадження (33741329) та ідентифікатор доступу: 7ГВ878ГБ454А, адреса для ознайомлення: https://trade.informjust.ua/.

На тверду переконаність суду, позивач мав змогу в будь - який час, протягом щонайменше 7 років, ознайомитись з рухом виконавчого провадження ВП №33741329 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

Проте, з боку позивача у заяві від 10.07.2020 не повідомлено про існування непередбачених обставин, що унеможливлювали відстежити за ідентифікатор доступу: 7ГВ878ГБ454А хід виконавчого провадження у автоматизованій системі виконавчого провадження.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди повинні перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.12.2019 по справі № 9901/325/19.

Аналізуючи вищевказане, суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Так, за частиною 4 статті 383 КАС України визначальним для вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду із заявою, зазначеною у частині 1 цієї статті, є дата, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому граничним (присічним) строком звернення до суду із такою заявою є останній день завершення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання за відповідним рішенням суду.

Аналіз зазначених вище норм свідчить, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Аналогічний висновок зробив, Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі № 640/1364/19. (адміністративне провадження № К/9901/20878/20).

Крім того, з програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що до Харківського окружного адміністративного суду позивачем було подано позовну заяву (від 10.07.2020), в якій з урахуванням уточнень просив суд:

1. Визнати неправомірними дії посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині:

- не повідомлення ОСОБА_1 про виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду 12.03.2011 у справі №2-а-13083/10/2070 про поновлення ОСОБА_1 на роботі в Держмитслужбі України на посаді начальника Сумської митниці;

- винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2013 ВП №33741329 з порушенням вимог Закону України від 21.04.1999 № 606 - XIV Про виконавче провадження;

- не направлення ОСОБА_1 копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2013 ВП №33741329 з підстав, визначених пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України від 21.04.1999 № 606 - XIV Про виконавче провадження;

- невиконання постанови Харківського окружного адміністративного суду 12.03.2011 у справі №2-а-13083/10/2070 щодо поновлення ОСОБА_1 в Державній митній службі України на посаді, рівнозначній посаді начальника Куп`янської митниці.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2013 ВП №33741329 з підстав, визначених пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України від 21.04.1999 № 606 - XIV Про виконавче провадження.

3. Зобов`язати відповідача поновити виконавче провадження ВП №33741329 і здійснити виконавчі дії по виконанню постанови Харківського окружного адміністративного суду 12.03.2011 у справі №2-а-13083/10/2070 щодо поновлення ОСОБА_1 в Державній митній службі України на посаді, рівнозначній посаді начальника Куп`янської митниці, в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі №520/8827/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання неправомірною та скасування постанови - залишено без задоволення.

ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав 11.02.2021 апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі № 520/8827/2020 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання неправомірною та скасування постанови.

Станом на 01.03.2021 результатів щодо розгляду за наслідками апеляційної скарги відсутні в програмі "Діловодство спеціалізованого суду".

Продовжуючи розгляд заяви позивача від 10.07.2020, колегія суддів зауважує, що заявник не надав суду доказів того, що він вчиняв всі необхідні дії, які свідчать про бажання реалізації його процесуальних прав з метою їх захисту в межах строків встановлених процесуальним законом або їх поновлення.

Правила статей 122, 123 КАС України щодо строків звернення до адміністративного суду та наслідків їх пропущення є загальними, та підлягають застосуванню у випадку звернення до суду із адміністративним позовом, а не з заявою в порядку статті 383 КАС України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2011 року по справі № 2-а-13083/10/2070 за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закінчився 10.08.2012 року.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 , звернувшись до суду з заявою зокрема в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, пропустив строк звернення до суду, не обґрунтував належними доказами поважність причин пропуску цього строку, а сам строк не може буди поновлений в силу того, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду, закінчився ще 10.08.2012, а доказів його поновлення суду не надано. Крім того, 24.07.2013 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №33741329.

Постанова державного виконавця від 24.07.2013 про закінчення виконавчого провадження ВП №33741329 станом на 01.03.2020 є не скасованою, протилежного суду не надано судом в свою чергу не встановлено.

Суд відхиляє посилання ОСОБА_1 , щодо поновлення строку звернення останнього з даною заявою за захистом порушеного права, оскільки в Україні з 12.03.2020 тривають карантинні обмеження, встановлені урядом з метою боротьби з пандемією, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом/відповідною заявою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому норми КАС не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з цим, в поданій заяві не зазначено з відповідним обґрунтуванням, що пропуск строку звернення до суду з вказаною заявою в порядку ст.383 КАС України зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

За таких обставин, у суду відсутні підстави визнавати поважними причини пропуску строку звернення до суду із заявою ОСОБА_1 , в порядку ст.383 КАС України та відповідно поновлювати пропущений процесуальний строк.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

"...Суд уже констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів" (див. рішення від 21 жовтня 2010 року у справі Дія-97 проти України (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Тобто, встановлені процесуальним кодексом вимоги щодо змісту та форми заяви обов`язкові до виконання усіма учасниками процесу та їх дотримання перевіряється судом.

Аналогічний висновок зробив, Верховний Суд у постанові від 25.06.2020 по справі №0240/2226/18-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 у справі № 13083/10/2070 судовий контроль за виконанням судового рішення не встановлювався.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд приходить до висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд наділений правом саме під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018.

З огляду на зазначене, судова колегія зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують обставини того, що відповідач вживав заходів з метою виконання судового рішення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Крім того, постанова Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 у справі № 13083/10/2070 є виконаною відповідачем, у зв`язку із чим, 24.07.2013 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав визначеними пунктом 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 №606-606-ХІУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Наведена норма кодексу розповсюджується на будь-яку процесуальну дію, вимога якої не є безумовним правом заявника.

Оскільки суд позбавлений можливості встановити факт невиконання судового рішення від 12.03.2011, підстави для задоволення клопотання відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зазначеної частини заяви позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 166, 167, 248, 256, 294, 382, 383 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання причини пропуску строку для подання заяви - поважною та поновити строк для подачі заяви - залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 , подану 10.07.2020 в порядку ст. 383 КАС України у справі №2а-13083/10/2070 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання наказу незаконним та поновлення на роботі - повернути заявнику без розгляду.

Заяву ОСОБА_1 , подану 10.07.2020 в порядку ст. 382 КАС України у справі №2а-13083/10/2070 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання наказу незаконним та поновлення на роботі залишити без задоволення.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Текст ухвали складено та підписано 01.03.2021.

Головуючий суддя Ю. О. Супрун

Судді Н. А. Полях

М. О. Спірідонов