Справа № 480/8151/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2021 року Справа № 480/8151/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гелета С.М.
за участю секретаря судового засідання Волкова Ю.В.
представника позивача Романець В.А., представника відповідача Панасенка Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Фонду державного майна України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 3-тя особа ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-
Фонд державного майна України (далі - позивач, ФДМУ) звернувся з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Департамент ДВС), в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.10.2020 ВП №60722267 про закінчення виконавчого провадження.
В обґрунтування позовних вимог Фонд державного майна України зазначив, що спірною постановою закінчено виконавче провадження з посиланням на п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», однак, відповідачем не враховано, що позивач добровільно виконав рішення суду, про що надав відповідні докази державному виконавцю. В судовому засіданні представник позивача звертала увагу суду, що в межах розгляду справи про поновлення на посаді ОСОБА_1 прийнято судом звіт про виконання рішення суду, відмовлено у накладенні штрафу на боржника. Враховуючи наведені обставини, із врахуванням ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги, вважає спірну постанову протиправною, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з позовними вимогами не погодився, у відзиві на позовну заяву зазначив, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв у межах та у спосіб, встановлений нормами чинного законодавства, оскільки доказів того, що рішення суду про поновлення ОСОБА_1 по посаді надано боржником не було, рішення суду фактично не виконано, у зв`язку із чим було направлено подання до правоохоронних органів та закінчено виконавче провадження. В судовому засіданні зазначив, що судом встановлено правомірність накладення штрафів на боржника за невиконання рішення суду. За наведених обставин, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Третя особа ОСОБА_1 у письмових поясненнях позовні вимоги підтримала в повному обсязі, але зазначила, що позов підлягає задоволенню з тих підстав, що фактично боржником рішення суду не виконано, а тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем повинні і надалі вчинятися дії щодо виконання рішення суду.
Ухвалою суду від 23.11.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у відкритому судовому засіданні з урахуванням особливостей, передбачених ст. 287 КАС України, залучено до участі у справі в якості 3-ї особи стягувача по виконавчому провадженні ОСОБА_1 . Ухвалою суду від 22.12.2020 провадження у справі було зупинено, ухвалою суду від 18.02.2021 поновлено провадження у справі.
Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував, третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином із врахуванням ст. 268 КАС України.
Заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та об`єктивно оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 по справі №480/2172/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2020, крім іншого, зобов`язано Фонд державного майна України поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області з 18.05.2019.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.11.2019 відкрито виконавче провадження ВП №60722267, боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 3 робочих днів. У зв`язку із невиконанням рішення суду без поважних причин, відповідачем було винесено постанови про накладення на Фонд державного майна України штрафу, а саме від 30.06.2020 в розмірі 5 100,00 грн., а також від 06.10.2020 в розмірі 10200 грн., правомірність яких підтверджена судом в межах розгляду справи № 480/4728/20 та № 480/7519/20.

Постановою від 26.10.2020 закінчено виконавче провадження з посилання на п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку із тим, що рішення суду по справі №480/2172/19 не виконано без поважних причин, було винесено дві постанови про накладення штрафу, направлено подання до правоохоронних органів щодо притягнення винних осіб боржника до кримінальної відповідальності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви, виконавець виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за рішеннями, згідно з якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Після закінчення вказаного строк, виконавець наступного робочого дня повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

В даному випадку, відповідач в обґрунтування правомірності прийнятої постанови посилається на те, що боржником не надано доказів виконання судового рішення.

Натомість суд вважає такі висновки відповідача передчасними, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом враховується позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 25.11.2020 по справі №554/10283/18 відповідно до якої Верховний Суд зазначив, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання. Касаційний адміністративний суд у постанові від 18.06.2019 у справі №826/14580/16 (пп.40 43) підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Крім того, стосовно посилання представника відповідача на те, що до наказу про поновлення не було надано копії трудової книжки ОСОБА_1 із відповідними записами, що унеможливило підтвердити факт виконання судового рішення, і такі документи були отримані вже після винесення спірної постанови, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що державний виконавець до дня винесення спірної постанови отримав лист боржника від 23.10.2020, в якому Фонд держмайна України повідомляло про факт виконання рішення суду, в т.ч. і надано наказ від 22.10.2020 №259 про поновлення ОСОБА_1 на посаді, про що зазначено в додатках до даного повідомлення. Дані обставини не заперечувалися представником відповідача в судовому засіданні.

В даному випадку, представником позивача надано копію трудової книжки ОСОБА_1 в якій здійснено відповідний запис щодо поновлення на посаді, але такі документи відповідачем не досліджувалися, оскільки отримані були вже після винесення спірної постанови. Натомість матеріалами справи не підтверджується, що державним виконавцем було перевірено та витребувано додаткові документи у боржника, надано строк для надання таких документів для з`ясування всіх обставин виконання рішення суду із врахуванням того, що боржником було винесено наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Із врахуванням того, що державним виконавцем не було досліджено всіх обставин та документів щодо фактичного виконання рішення суду боржником у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», документи в повному обсязі не досліджувалися державним виконавцем, відсутні докази того, що державний виконавець встановив боржнику строк для надання документів, в т.ч. і копії трудової книжки, при наявності інформації та документів щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді, спірна постанова винесена передчасно, виконавцем не досліджено можливість закінчення виконавчого провадження з іншої підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим є неправомірною, а позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно посилання ОСОБА_1 на те, що постанова повинна бути скасована , а державний виконавець повинен продовжувати виконання рішення суду від 04.11.2019, оскільки боржник не виконав рішення суду, суд зазначає, що в даному випадку, державний виконавцем взагалі не досліджувалися обставини наявності документів щодо виконання рішення суду боржником, про що зазначено вище. Крім того, такі обставини є предметом розгляду судом відповідного звіту Фонду державного майна України про виконання рішення суду по справі №480/2172/19, а, як зазначив представник позивача, судом ухвалою від 17.02.2021 було прийнято звіт про виконання рішення суду від 04.11.2019 у справі №480/2172/19, відмовлено в задоволенні клопотання про накладення штрафу, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95107342).

Враховуючи задоволення позовних вимог, позивачу відшкодовується сума судового збору, сплачена при зверненні до суду

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фонду державного майна України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 3- тя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.10.2020 ВП №60722267 про закінчення виконавчого провадження.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (м.Київ, вул..Городецького,13,і.к. 00015622) на користь Фонду державного майна України ( м.Київ, вул..Генерала Алмазова,18/9,і.к. 00032945) суму судового збору в розмірі 2102 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2021

Суддя С.М. Гелета