Справа № 153/284/21
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2021 р. Справа153/284/21

Провадження2-а/153/4/21-а

Ямпільський районний суд Вінницької області,

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у місті Києві про поновлення строку оскарження постанови та оскарження неправомірних дій відповідача, оскарження постанови серії 1АВ №00724962 від 18 серпня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 23 лютого 2021 року поштовим листом він отримав постанову Головного Державного виконавця Ямпільського районного відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження та копію постанови серії 1АВ №00724962 від 18 серпня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено штраф в розмірі 510 грн. за те, що він ніби то керував автомобілем «Фольцваген пасат» д.н.з. НОМЕР_1 та перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушив п.12.9 (б) ПДР України. Однак він ніякого правопорушення не вчиняв, а викладені в постанові обставини не відповідають дійсності.

Вказаний у постанові автомобіль «Фольцваген пасат» д.н.з. НОМЕР_1 він продав по довіреності більше 4 років тому. Новий власник мав переоформити вказаний автомобіль на себе, але цього не зробив і тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності надійшла на його домашню адресу.

Позивач вважає, що постанова серії 1АВ №00724962 від 18 серпня 2020 року відносно нього винесена незаконно тому, що вона не відповідає вимогам ст.280 КУпаП, так як не вказано свідків чи очевидців правопорушення, немає відмітки про роз`яснення йому його прав, а факт вчинення ним правопорушення нічим не підтверджується, оскільки він не керував вказаним автомобілем.

В зв`язку з вищевикладеним, просить суд поновити йому строк оскарження постанови серії 1АВ №00724962 від 18 серпня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України. Визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - протиправними. Скасувати як незаконну та упереджену постанову серії 1АВ №00724962 від 18 серпня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, винесену відносно нього за ч.1 ст.122 КУпАП та стягнення штрафу у сумі 510 грн. та справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву вх.№1418 від 03.03.2021 року про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач представник Департаменту патрульної поліції у місті Києві у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений у встановленому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважаться повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи визначеної ст. 286 КАС України з моменту направлення такого повідомлення працівником суду.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає достовірними доводи позивача про те, що зі змістом постанови про накладення на нього адміністративного стягнення він ознайомився 23 лютого 2021 року отримавши конверт із супровідним листом від Ямпільського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (а.с.4). З копії постанови вбачається, що підпис правопорушника про отримання її копії відсутній. Отже пропущений позивачем строк на оскарження постанови слід поновити.

Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії НОМЕР_2 судом встановлено, що 18 серпня 2020 року о 07 год. 00 хв. за адресою М05 Київ-Одеса 15+740 зафіксовано транспортний засіб Volkswagen Passat, НОМЕР_1 .Особа, яка керувала транспортним засобом перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобі на 23 км/год, чим порушила п.12.9 б ПДР України та вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст.246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.12.9 б Правил дорожнього руху України -водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Диспозиція частини першої ст.122 КУпАП передбачає перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, потрібна наявність одночасно таких обставин як керування особою транспортним засобом, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП .

Водночас, з посилання в Інтернеті на веб-сайт із зображеннями та відеозаписом транспортного засобу, яке міститься в постановиі про накладення адміністративного стягнення серії 1АВ №00724962 встановлено, що водієм транспортного засобу Volkswagen Passat, НОМЕР_1 позивач не являвся. Позивач в свою чергу також заперечує факт керування ним транспортним засобом Volkswagen Passat, НОМЕР_1 , що за відсутності доказів іншого, виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП з огляду на таке.

За визначенням п.1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Натомість пішохід - це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд константує, що працівником Департаменту патрульної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.122 КУпАП є недоведеним.

Отже, оскаржувана постанова від 18 серпня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ч.1 ст.122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про поновлення строку оскарження постанови - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку ОСОБА_1 на звернення до суду щодооскарження постанови серії 1АВ №00724962 від 18 серпня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України.

Позов задовольнити.

Визнати дії Департаменту патрульної поліції щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - протиправними.

Скасувати як незаконну та упереджену постанову серії 1АВ №00724962 від 18 серпня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, винесену відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та стягнення штрафу у сумі 510 грн..

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15,5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий М.М. Дзерин