Справа № 160/5094/20
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/5094/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року (суддя Горбалінський В.В., м. Дніпро) у справі № 160/5094/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення від 17.02.2020 № за платежем «Військовий збір» на суму 7 396,41 грн., податкове повідомлення-рішення від 17.02.2020 № за платежем «Штрафні санкції» на суму 170,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 17.02.2020 № за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 88 756,96 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення мотивоване правомірністю висновків податкового органу щодо віднесення суми прощеної (анульованої) кредитором заборгованості до складу оподатковуваного доходу ОСОБА_1 як додаткового блага на підставі абз. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України. Відповідно, спірні податкові повідомлення-рішення про нарахування платнику податків податкових зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору виходячи з розміру такого оподаткованого доходу, а також застосування штрафних санкцій за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік є правомірними та скасуванню не підлягають.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що згідно листа ДПС від 09.07.2020 № Б/99-00-13-05-09, станом на день розгляду цієї справи судом першої інстанції податковий борг, зазначений у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, що виник на підставі акту перевірки від 14.01.2020 № 122/04-36-33-05/ НОМЕР_1 , погашено у повному обсязі. Враховуючи, що оскаржувані порушення було виправлено відповідачем шляхом відкликання ним спірних податкових повідомлень-рішень, враховуючи норми п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Отримавши матеріали апеляційної скарги відповідач відзиву на неї не надав.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 09.12.2019 №1577-п, згідно пп. 19.1.1 п. 19.1 ст.19, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, посадовою особою ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт № 1220/04-36-33-05/ НОМЕР_1 від 14.01.2020.

Перевіркою встановленні такі порушення:

- п.п. 19.18.4 п. 49.18 ст. 49 п. 176.1 ст.176 п.179 ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік;

- п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України у зв`язку із отриманням доходу у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом, у результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 88756,96 грн.;

- п.п. 1.2. п.п. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у зв`язку із отриманням доходу у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом, у результаті чого донараховано військовий збір за 2016 рік в розмірі 7396,41 грн.

На підставі вказаних висновків акту перевірки від 14.01.2020 №1220/04-36-33-05/ НОМЕР_1 , контролюючим органом 17.02.2020 винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № за платежем «Військовий збір» на суму 7 396,41 грн.;

- № за платежем «Штрафні санкції» на суму 170,00 грн.;

- № за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 88 756,96 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені платником податків в адміністративному порядку, за результатами розгляду якого, рішенням Державної фіскальної служби України від 24.04.2020 за №1802/Б/99-00-08-05-04-09 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - залишено без змін.

Правомірність вказаних податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду у межах цієї адміністративної справи.

При розгляді справи колегія суддів виходить з положень ч. 1 ст. 308 КАС України, згідно яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано посиланням на те, що на час розгляду справи судом першої інстанції оскаржувані порушення відповідачем було виправлено, оскільки спірні податкові повідомлення-рішення ним відкликані, а борг платника податків погашено, що вбачається зі змісту листа ДПС № Б/99-00-13-05-09 від 09.07.2020.

Тобто, у межах справи встановленню підлягає факт відкликання податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень, а також факт погашення податкового боргу платника.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Пунктом 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено право платника податків на оскарження рішень, прийнятих контролюючим органом, в адміністративному або судовому порядку.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

При цьому, згідно п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Зі змісту листа ДПС № Б/99-00-13-05-09 від 09.07.2020 вбачається, що згідно даних інформаційної системи «Податковий блок», станом на 26.05.2020 по особовому рахунку скаржника обліковувався податковий борг на загальну суму 157 624,43 грн., у тому числі: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 145 512,56 грн. та військового збору у розмірі 12 111,87 грн., який виник у зв`язку з несплатою скаржником у граничні терміни узгоджених грошових зобов`язань згідно податкових повідомлень-рішень від 17.02.2020 № , №, №.

Враховуючи наявність вказаного податкового боргу, податковим органом було сформовано податкову вимогу від 27.05.2020 № 142662-57/87 та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 27.05.2020 № 142662-57/87, які були направлені боржнику.

Вказані обставини доводами апеляційної скарги не спростовано.

Разом із цим, враховуючи факт оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень від 17.02.2020 № , №, №, зазначені у вказаних рішеннях податкові зобов`язання скаржника, враховуючи норми п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, набули статусу неузгоджених податкових зобов`язань, що стало підставою для відкликання податковим органом податкової вимоги від 27.05.2020 № 142662-57/87, а також визнання таким, що втратило юридичні наслідки рішення про опис майна у податкову заставу від 27.05.2020 № 142662-57/87.

Колегія суддів зазначає, що вказані обставини є лише наслідком набуття грошовими зобов`язаннями, визначеними податковими повідомленнями-рішеннями від 17.02.2020

№ , №, №, статусу неузгоджених.

Водночас, факт погашення податковим органом наявного у скаржника податкового боргу внаслідок набуття статусу неузгоджених спірними податковими повідомленнями-рішеннями, що стали підставою для виникнення такого боргу, не є доказом сплати грошових зобов`язань, що визначені такими податковими повідомленнями-рішеннями, або факту визнання їх протиправними з відповідним скасуванням.

Доводи скаржника щодо відкликання податковим органом податкових повідомлень-рішень від 17.02.2020 № , №, №, що винесені на підставі акту перевірки від 14.01.2020 № 122/04-36-33-05/ НОМЕР_1 листом ДПС № Б/99-00-13-05-09 від 09.07.2020 не підтверджено. Вказаний лист містить лише інформацію про виведення сум грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 17.02.2020 № , №, №, з податкового боргу скаржника внаслідок набуття ними статусу неузгоджених податкових зобов`язань у зв`язку з їх оскарженням в судовому порядку.

Податкові повідомлення-рішення від 17.02.2020 № , №, № є чинними та такими, що мають статус неузгоджених податкових зобов`язань, який буде тривати до набрання законної сили у цій справі.

Доводів щодо визнання протиправними податкових повідомлень-рішень від 17.02.2020 № , №, № апеляційна скарга не містить.

Також, апеляційна скарга не містить посилання на порушення судом при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно, підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції, що передбачені ст. 317 КАС України у спірному випадку відсутні.

Також, п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Докази скасування або відкликання податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень від 17.02.2020 № , №, № у матеріалах справи відсутні. Відповідно, доводи скаржника щодо виправлення відповідачем оскаржуваних порушень не підтверджено матеріалами справи.

Отже, відсутні підстави для застосування у спірному випадку норм п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України та закриття провадження у справі.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі № 160/5094/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов