Справа № 520/18426/2020
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

01 березня 2021 року № 520/18426/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача, ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у складанні подання на повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого нею збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9185,60 грн за заявою від 11.01.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області скласти та звернутися до територіального органу Державної казначейської служби України із поданням про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого нею збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9185,60 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у складанні подання на повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого нею збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9185,60 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області скласти та звернутися до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області (вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166) із поданням про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого нею збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9185,60 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

23.02.2021 від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглядаючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що згідно з ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі по тексту - Закон №5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону №5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

При цьому, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону №5076 інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону №5076).

На підтвердження витрат з оплати правничої допомоги, наданої протягом розгляду справи, представником позивача надано до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги №64/12-2020 від 17.12.2020 із Адвокатським бюро "ОЛЕКСІЯ РОМАНЧЕНКО", додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги №64/12-2020 від 17.12.2020, акт виконаних робіт №1 від 22.02.2021 до договору про надання правової допомоги №64/12-2020 від 17.12.2020, ордер на надання правничої допомоги адвокатом Романченком Олексієм Михайловичем серії АХ №1033434, копія меморіального ордеру АТ КБ "Приватбанк" про сплату коштів в якості оплати послуг адвоката в загальній сумі 2500,00 грн.

Відповідно п. 2 додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №64/12-2020 від 17.12.2020 сторони погодили, що гонорар Адвокатського бюро за ведення справи, визначеної у п. 1 даної додаткової угоди, у суді першої інстанції становить 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта.

Копією меморіального ордеру АТ КБ "Приватбанк" №@2PL175718 від 22.02.2021 підтверджено внесення коштів позивачем в рахунок оплати послуг на правничу допомогу згідно додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №64/12-2020 від 17.12.2020 в розмірі 2500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи та надані адвокатом послуги, а тому суд дійшов висновку що заява позивача про стягнення судових витрат пов`язаних з правничою допомогою, підлягає задоволенню, оскільки спір виник внаслідок протиправних дій відповідача.

Щодо вимоги про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд зазначає наступне.

Як зазначає представник позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду про відкриття провадження від 22.12.2020 у справі №520/18426/2020 витребувано у ОСОБА_1 , зокрема, документальне підтвердження та дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду ОСОБА_1 було надано довідку у Філії - Харківському обласному управлінні Державного ощадного банку України за № 118.34/1095-Г, за надання якої позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 120,00 гривень. Вказані обставини підтверджуються квитанцією про сплату № від 06.01.2021.

На підставі цього позивач просить суд стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати, пов`язані з витребуванням доказів, у розмірі 120,00 (сто двадцять гривень 00 копійок) гривень.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 138 КАС України встановлено, що розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Однак, суд зазначає, що в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду про відкриття провадження від 22.12.2020 суд витребовував у позивача документальне підтвердження та дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, а також докази надання вказаних документів відповідачу разом з заявою від 28.09.2020 про повернення помилково сплаченого нею збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Отже, дану довідку позивач повинен був подати нотаріусу під час вчинення нотаріальної дії або як доказ Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області на підтвердження невикористання житлових чеків для приватизації при поданні заяви про повернення коштів відповідно до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740, що і було зроблено позивачем шляхом подання уточненої позовної заяви. Тому дані витрати позивача не пов`язані з розглядом справи №520/18426/2020, а отже, заява в цій частині не підлягає задоволенню.

Суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу відповідають критеріям співмірності, наведеним у ч. 5 ст. 134 КАС України. При цьому, відповідачем клопотання про зменшення розміру цих витрат не заявлялося.

Враховуючи задоволення позову, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, становить 2500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 241-247, 252, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) суму витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин