Справа № 161/12985/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 161/12985/20 пров. № А/857/891/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2020 року, ухвалене суддею Черняком В.В. в місті Луцьку у справі № 161/12985/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся в суд з позовом у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0256/20400/20 від 28.05.2020 року.

У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 травня 2020 року відповідач виніс постанову про порушення митних правил, на підставі якої наклав на позивача штраф у розмірі 300 відсотків несплачених митних платежів, у зв`язку з тим, що позивач під час митного оформлення товару надав неправдиві відомості щодо дати першої реєстрації транспортного засобу.

Позивач вважає, що ця постанова є протиправною, оскільки винесена без повідомлення позивача про дату та час розгляду справи. Крім того, позивач вказав, що не мав умислу на подання недостовірних відомостей щодо дати першої реєстрації транспортного засобу і при декларуванні митної вартості транспортного засобу виходив із дати першої реєстрації транспортного засобу, яка зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

На цих підставах, позивач вважає, що відповідач протиправно виніс оскаржену постанову, яку на думку позивача, необхідно скасувати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову Поліської митниці Держмитслужби № 0256/20400/20 від 28 травня 2019 року, а провадження у справі про порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України, стосовно громадянина ОСОБА_1 - закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь позивача судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2020 року та відмовити в задоволенні адміністративного позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що позивач свідомо, шляхом подання неправдивих відомостей, щодо дати першої реєстрації транспортного засобу, занизив митну вартість транспортного засобу, який ввозив на територію України. Ці твердження обґрунтовані відповіддю офіційного дилера автомобілів «Renault» на території України товариства з обмеженою відповідальністю «Вольво Україна», згідно з якою, автомобіль, який ввіз позивач має більше 5 років, оскільки датою першої реєстрації автомобіля є 08.03.2013 року.

Суд першої інстанції, як зазначає відповідач, ці обставини належно не з`ясував, внаслідок чого зробив невірний висновок про задоволення позову.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 28 травня 2020 року Поліська митниця Держмитслужби прийняла постанову в справі про порушення митних правил № 0256/20400/20, на підставі якої ОСОБА_1 , як директора товариства з обмеженою відповідальністю «КАР БРОК ЮА» визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 170569,68 грн.

У постанові відповідач вказав, що 28 грудня 2019 року позивач в ході митного оформлення та випуску у вільний обіг вантажного автомобіля марки - Renault Master, календарний рік виготовлення - 2012, номер кузова - НОМЕР_1 , тип кузова вантажний фургон, зазначив дату першої реєстрації цього транспортного засобу 30 грудня 2014 року.

Разом з тим, відповідач в ході перевірки правильності розмитнення вказаного вище транспортного засобу отримав інформацію від товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» згідно з якою, датою першої реєстрації вантажного автомобіля марки - Renault Master, календарний рік виготовлення - 2012, номер кузова - НОМЕР_1 є 08 березня 2013 року.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що інформація про дату першої інстанції вказаного вище транспортного засобу, яку надало товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна», є неналежним доказом, оскільки це підприємство не є реєстраційним органом, а тому інформація про дату першої реєстрації транспортного засобу не є офіційною та такою, що має юридичне значення поряд із даними, які є у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, виданого органами влади країни реєстрації транспортного засобу.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Стаття 458 МК України передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, для притягнення особи до відповідальності, згідно зі статтею 485 МК України, у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому, неправдиві відомості мають впливати на розмір митних платежів.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративні правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ч. 2 ст. 270 цього Кодексу правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Пунктом 215.1 статті 215 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що до підакцизних товарів належать, зокрема, автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів.

Відповідно до підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України акцизний податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу не більше як 5 тон з робочим об`ємом циліндрів двигуна не більше як 2500 куб. см., що використовувалися, класифіковані за кодом згідно з УКТЗЕД на дату подання митної декларації у цій справі 0,02 євро за 1 куб. см. об`єму циліндрів двигуна. Ставка податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТЗЕД, застосовується для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років, з застосуванням коефіцієнту 40, а для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з застосуванням коефіцієнту 50.

В підпункті 14.1.251. пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

З цього нормативного положення слідує, що для того щоб визначити митну вартість транспортного засобу важливим є з`ясування дати першої реєстрації транспортного засобу, яка свідчить про початок його використання і зазначена в реєстраційних документах виданих уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними.

Крім того, відповідно до п. 8 наказу Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» датою початку користування транспортного засобу, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах, які видані уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортного засобу на постійній основі. Датою першої реєстрації транспортного засобу, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

Виходячи з наведених норм належним доказом дати початку користування автомобілем, який ввозиться на митну територію України, є дата його першої реєстрації, вказана в реєстраційних документах, виданих уповноваженими державними органами країни, в якій така реєстрація була здійснена.

Для здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг на митну територію України автомобіля марки Renault Master, календарний рік виготовлення - 2012, номер кузова - НОМЕР_1 , тип кузова вантажний фургон, позивач, крім інших документів, надав реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, виданий відповідним органом реєстрації Республіки Польща, серії НОМЕР_2 , в якому зазначена дата першої реєстрації транспортного засобу 30.12.2014 року.

Відповідач свої сумніви щодо правильності дати першої реєстрації вказаного транспортного засобу обґрунтовує тим, що від офіційного дилера «Renault» в Україні -товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» отримав інформацію про те, що датою першої реєстрації цього транспортного засобу є 08.03.2013 року.

Однак, апеляційний суд стверджує, що правове значення для визначення часу використання транспортного засобу та нарахування акцизного податку є дата першої реєстрації транспортного засобу, вказана у реєстраційних документах, виданих уповноваженими державними органами країни, в якій така реєстрація була здійснена.

На цій підставі, апеляційний суд визнає, що інформація офіційного дилера «Renault» в Україні - товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» про дату першої реєстрації транспортного засобу не є документом, що засвідчує певний факт та має юридичне значення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що митний орган не довів наявність в діях позивача складу митного правопорушення, покладеного в основу прийнятого спірного рішення, що вказує на безпідставне притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Крім того, апеляційний суд вважає твердження позивача про те, що відповідач не повідомив позивача про дату складання протоколу про порушення митних правил та дату розгляду справи про порушення митних правил, необґрунтованими, оскільки відповідач надав докази на підтвердження того факту, що надіслав позивачу відповідні повідомлення за адресою проживання позивача: АДРЕСА_1 , а позивач їх отримав (а.с. 42-60).

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що постанова відповідача у справі про порушення митних правил № 0256/20400/20 від 28.05.2020 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2020 року в справі № 161/12985/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складений 02.03.2021 року