Справа № 480/4054/20
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
02 березня 2021 року Справа № 480/4054/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
представника відповідача Савченко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу на правах відокремленого підрозділу про визнання протиправною та скасування вимоги про стягнення боргу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2019 № Ф-2567-54.
Ухвалою від 07.07.2020 р. справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою від 21 січня 2021 року замінено відповідача у справі Головне управління Державної податкової служби у Сумській області на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Сумській області як територіальний орган на правах відокремленого підрозділу.
Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, за адресою, вказаною у позовній заяві, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, а також клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду на виконання ухвали від 21.01.2021р. про залишення позовної заяви без руху. Клопотання мотивоване тим, що він не мав змоги отримати та своєчасно оскаржити вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2019р. №Ф-2567-54, оскільки у 2019-2020 роках перебував у тривалому службовому відрядженні у м. Київі, що підтверджується відомостями з відповідного реєстру про місце реєстрації ТОВ «АВТ «Інжинирінг», з яким позивач мав трудові відносини у вказаний період.
Вислухавши представника відповідача, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, відповідно до абзацу четвертого ч. 4 ст. 25 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VІ), платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку (абзац дев`ятий ч. 4 ст. 25 Закону).
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в Порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки (абзац десятий ч. 4 ст. 25 Закону).
Отже, зміст наведених норм дає підстави для висновку, що встановлений абзацом 9 частини четвертої статті 25 Закону №2464 строк для платника податків, протягом якого останній може оскаржити вимогу в судовому порядку, у взаємозв`язку із положеннями статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.
У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (частина 4 розділ VI Інструкції № 449).
Відповідно до п. 45.1 ст. 45 Податкового кодексу України, платник податків- фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Згідно зі ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755- IV (далі - Закон № 755- IV) для державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу - підприємця, що містяться в Єдиному державному реєстрі, відповідною особою подається заява про державну реєстрацію змін до відомостей про фізичну особу- підприємця, що містяться в Єдиному державному реєстрі.
Після реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця відповідно до ст. 13 Закону № 755- IV відбувається інформаційна взаємодія між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів у випадках, визначених цією статтею, здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з відповідними державними органами.
Як вбачається з матеріалів справи, вимога про сплату боргу (недоїмки) була надіслана на адресу ОСОБА_1 , яка значилася у свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.7,26).
Проте, 03.08.2019 року поштове відправлення з вимогою було повернуто до контролюючого органу «за закінченням терміну зберігання», а відтак відповідно до ч. 4 р. VI Інструкції № 449 цього ж дня вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2019 року № Ф-2567-54 вважається надісланою (врученою) ОСОБА_1 .
Отже, позивач пропустив десятиденний строк звернення до суду, при цьому у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду, поданому на виконання ухвали суду від 21.01.2021р. про залишення позовної заяви без руху, він зазначає про те, що не мав змоги отримати та своєчасно оскаржити вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2019р. №Ф-2567-54, оскільки у 2019-2020 роках перебував у тривалому службовому відрядженні у м. Києві, що підтверджується відомостями з відповідного реєстру про місце реєстрації ТОВ «АВТ «Інжинирінг», з яким мав трудові відносини у вказаний період.
Проте, суд не погоджується із такими доводами позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази перебування його у трудових відносинах з ТОВ «АВТ «Інжинирінг» в 2019-2020р.р. та перебування його у тривалому відрядженні, а поданим витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань лише підтверджується місцезнаходження вказаної вище юридичної особи у м. Києві, проспект Свободи, буд.2.
Крім того, суд вважає необхідним відмітити, що до 13.01.2020р. ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.8), тому навіть у разі перебування його у тривалому службовому відрядженні у м. Києві та у трудових відносинах з ТОВ «АВТ «Інжинирінг» такі обставини не можуть бути належним доказом поважності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається на адресу, яка значиться у свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, у даному випадку - АДРЕСА_1 (а.с.7,26) та була вручена позивачу 03.08.2019р.
На підставі частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Отже, процесуальними нормами закріплено обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.
Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою і четвертою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.
Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЕREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE №116/1997/900/1112).
З огляду на встановлене і з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду, керуючись наведеними нормами та джерелами права, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку звернення до суду позивачем, оскільки позивач не вказав і не підтвердив відповідними доказами про існування об`єктивно непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення до суду, а зазначені позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини, такими визнані бути не можуть.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду без поважних причин, оскільки з матеріалів справи вбачається, що порушення його прав відбулося ще в 2019 році та відсутні належні докази поважності причин такого пропуску.
Керуючись ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 123, ч. 6 ст. 161, ч. 13 ст. 171, ст.ст. 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу на правах відокремленого підрозділу про визнання протиправною та скасування вимоги про стягнення боргу - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 02 березня 2021 року

Суддя О.О. Осіпова