Справа № 5/46/07-АП
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 лютого 2021 року (11:03)Справа № 5/46/07-АП СН/280/49/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., секретар судового засідання Лузан К.Ю., за участю: представника позивача Сахно О.О., представника відповідача Захарченка В.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» до Офісу великих платників податків ДПС, за участю: Запорізької обласної прокуратури, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2007 року Відкрите акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернулось до Господарського суду Запорізької області з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 05 квітня 2007 року №/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в загальному розмірі 55 784 298,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 21 082 966,50 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 листопада 2015 постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі № 5/46/07-АП (ЗП/808/3/14) залишені без змін.

Постановою Верховного Суду України від 12 квітня 2016 року заява Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС була задоволена частково, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року, та ухвала Вищого адміністративного суду України від 04 листопада 2015 року скасовані, а справа направлена на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

За висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 12 квітня 2016 року, у справі містяться відомості, що поставлений ВАТ «Запоріжсталь» газ, придбаний у 2005-2006 роках у ТОВ «Газтрейд ЛТД» та ДП «У.П.К. Ресурс», має імпортне походження, і перевірка та встановлення такої обставини має значення для правильного вирішення спору з урахуванням правового висновку, викладеного у цій постанові та постанові Верховного Суду України від 21 лютого 2012 року (справа № 21-955во10).

За результатом нового розгляду справи рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 05 квітня 2007 року №/0.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року апеляційні скарги Офісу великих платників податків ДФС України та Прокуратури Запорізької області залишено без задоволення, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року в адміністративній справі № 5/46/07-АП змінено, викладено текст мотивувальної частини в редакції даної постанови.

Постановою Верховного Суду від 10.09.2020 в адміністративній справі № 5/46/07-АП касаційні скарги Першого заступника прокурора Дніпропетровської області та Офісу великих платників податків ДПС задоволені частково, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі № 5/46/07-АП (сн/808/67/16) в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.04.2007 №/0 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 42 084 014,20 грн. та суми застосованих штрафних санкцій 14 232 824,6 грн. скасовано. Справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі №5/46/07-АП (сн/808/67/16) залишені без змін.

Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 в адміністративній справі № 5/46/07-АП, зазначив про необхідність встановлення обставин справи щодо фактичних залишків газу ТОВ «Газтрейд ЛТД» до періоду поставки газу від ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на адресу контрагента та з яких джерел здійснювалися поставки газу до вказаного періоду контрагенту.

Ухвалою від 05.10.2020 адміністративну справу №5/46/07-АП (СН/280/49/20) прийнято до провадження суддею Калашник Ю.В. та призначено підготовче засідання на 02.11.2020.

16.11.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивач є промисловим підприємством, його потреба у природному газі могла задовольнятися тільки з ресурсів газу НАК «Нафтогаз України», отриманого за зовнішньоекономічними контрактами. Зазначає, що HAК «Нафтогаз України» отримала газ за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання угоди між Україною та Туркменістаном про постачання природного газу з Туркменістану в Україну в 2002-2006 роках від 14.05.2001. За договором купівлі-продажу природного газу в 2005 році від 24.12.2004 № 06/04-1275, укладеному між HAК «Нафтогаз України» та ДК «Газ України», ДК «Газ України» отримала імпортований природний газ, який і був в подальшому проданий ДП «УПК-Ресурс» та TOB «Газтрейд ЛТД». Відповідач вважає, що є підстави стверджувати, що придбаваючи ввезений природний газ позивач не мав права оподатковувати дану операцію за ставкою податку на додану вартість у розмірі 20%, а відповідно не мав права відносити суму ПДВ до складу податкового кредиту. Зазначає, що договори ВАТ «Запоріжсталь» з постачальниками природного газу доводять імпортне походження придбаного газу, який оподатковується за нульовою ставкою.

24.11.2020 до суду представником позивача надано відповідь на відзив, у яких позивач зазначає, що відповідно до Висновку Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 23 червня 2017 року №1, первинними документами документально підтверджуються операції з поставки позивачу природного газу ТОВ «Газтрейд ЛТД» та ДП «У.П.К.-Ресурс» у 2005-2006 роках. У цьому висновку також зазначається, що підтвердити документально, що поставлений природний має імпортне походження, не видається можливим. Також експертом зазначено, що документально не підтверджується порушення ПАТ «Запоріжсталь» п.1.8., п.1, п.п. 7.2.1 п. 7.2, п.п. 7.4.1, 7.4.5. п. 7.4., ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.7, п.п. 12.2, п.п. 12.6, п.12 Порядку заповнення податкової накладної, з урахуванням вимог п.п. «г» п. 2, п. 3, ст. 9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Позивач зазначає, що висновки судової експертизи про відсутність порушень з боку позивача та факт відсутності доказів імпортного походження газу, є свідченням безпідставності та неправомірності прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення. Також вказує, що відповідно до постанову КМУ №1729, в редакції, що діяла з 22.01.2004 до 02.03.2006, потреба в промислових споживачів в природному газу задовольнялася з ресурсів газу: HAК «Нафтогаз України», отриманого за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжнародних договорів України; газодобувних підприємств, не підпорядкованих HAК «Нафтогаз України»; газодобувних підприємств, що добувають газ у результаті спільної діяльності та отримують його відповідно до угод про розподіл продукції; інших постачальників газу, які закуповують газ за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжнародних договорів України, та у газодобувних підприємств, не підпорядкованих HAК «Нафтогаз України»; отриманого з Марківського газоконденсатного родовища за зовнішньоекономічними контрактами (угодами); інших власників газу, закачаного до підземних сховищ газу України; підприємств Національної акціонерної компанії «Надра України», які ведуть обмежений видобуток природного газу під час проведення комплексу геологорозвідувальних робіт.

Також позивач зазначає, що з 02.03.2006 до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1729 було внесені зміни стосовно застосування нульової ставки податку на додану вартість і лише за «наявності» відповідним чином оформлених документів, в іншому ж випадку нульова ставка не застосовується. В даному випадку, взаємовідносини ПАТ «Запоріжсталь» з TOB «Газтрейд ЛТД» по придбанню природного газу відбувалися до 02.03.2006.

Ухвалою суду від 14.12.2020 судом витребувано від HAK «Нафтогаз України» та ДК «Газ України» наступну інформацію та документи щодо: об`ємів погоджених поставок природного газу для ПАТ «Запоріжсталь» (код СДРПОУ 00191230) помісячно упродовж 2005-2006 років від TOB «Газтрейд ЛТД» () та надати належним чином завірені копії документів (у тому числі, які надходили від ПАТ «Запоріжсталь» та TOB «Газтрейд ЛТД»), на підставі яких здійснювалось відповідне погодження; походження (українське або імпортне) природнього газу, та якими первинним документами (договори на придбання природного газу між HAK «Нафтогаз України» або ДК «Газ України» та TOB «Газтрейд ЛТД»; вантажосупровідні документи, податкові накладні, документи бухгалтерського обліку надходження обліку газу тощо) вказане підтверджується (надати їх завірені копії); фактичних залишків газу TOB «Газтрейд ЛТД» станом на 28.03.2005; підтверджуючі документи (договори на придбання газу, вантажосупровідні документи (товаротранспортні і податкові накладні, акти приймання-передачі), документи бухгалтерського обліку надходження обліку газу, тощо); джерел поставки газу від імені TOB «Газтрейд ЛТД» до 28.03.2005.

Листом від 30.12.2020 №14-3819/1.2-20 HAК «Нафтогаз України» повідомило суд про відсутність документів, про які йдеться в ухвалі суду про витребування доказів.

ДК «Газ України» листом від 16.01.2021 №31/01-1155 надало суду документи щодо об`ємів погоджених поставок та походження природного газу для ПАТ «Запоріжсталь» та TOB «Газтрейд ЛТД». Також у цьому листі зазначено, що інформація щодо фактичних залишків газу TOB «Газтрейд ЛТД» станом на 28.03.2005 та джерел поставок від імені TOB «Газтрейд ЛТД» - відсутня.

Протокольною ухвалою суду від 25.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 23.02.2021.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що відповідачем не надано суду жодних доказів, що позивач придбавав газ імпортного походження.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, та зазначив, що з урахуванням потреби позивача у природному газі, необхідні об`єми природного газу, придбані позивачем не могли задовольнятися за рахунок газу вітчизняного походження. У ТОВ «Газтрейд ЛТД» (в підземних сховищах «Укртранстгаз») не було таких обсягів газу, які постачалися на адресу позивача. Просив відмовити у задоволення позовних вимог.

Представники Запорізької обласної прокуратури та Дніпропетровської обласної прокуратури до суду не прибули.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

У період з 26.02.2007 по 12.03.2007, фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів на виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2007 по справі № 4-191 про проведення позапланової перевірки позивача з питань взаємовідносин з ТОВ «Газтрейд ЛТД» () та ДП «УПК Ресурс» (), відповідно до ст. 11-1 Закону України від 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» було проведено виїзну позапланову виїзну перевірку позивача з питань правових відносин з ТОВ «Газтрейд ЛТД» () та ДП «УПК Ресурс» () за 2005-2006 роки.

За результатами проведеної перевірки складений акт №248/08-01/00191230 від 23.03.2007.

У висновках акту зазначено, що позивачем допущені порушення:

пп. 7.2.1 п. 7.2, пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»; п. 7, пп. 12.2, пп. 12.6 п. 12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 165 та зареєстрованого Мін`юстом України 23.06.1997 року за № 233/2037; пп. «г» п. 2, п. 3, ст. 9 Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік»; ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», в результаті чого позивачем завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість по господарським операціям з придбання природного газу у ТОВ «Газтрейд ЛТД» на суму 42 084 014,85 грн., у ДП «УПК-Ресурс» на суму 13 700 283,86 грн. (т. 1, а.с. 10-36).

На підставі висновків акту перевірки від 23.03.2007 №248/08-01/00191230 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 05.04.2007, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість та визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 42 165 933,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 21 082 966,50 грн. (т. 1, а.с. 8).

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Здійснюючи новий розгляд справи, суд керується висновками, які викладені у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.09.2020 та зазначає наступне.

Так, колегія суддів касаційного суду погодилась із висновками судів попередній інстанцій щодо правильності задоволення позовних вимог в частині взаємовідносин позивача з ДП «УПК-Ресурс».

Таким чином, судом вказані взаємовідносини не досліджуються.

У постанові Верховного Суду від 10.09.2020 в адміністративній справі № 5/46/07-АП колегія суддів Верховного суду зазначила, що в матеріалах справи наявні договори поставки природного газу, що укладені між позивачем та ТОВ «Газтрейд ЛТД». З вказаних договорів достеменно не вбачається газ якого походження поставлявся ВАТ«Запоріжсталь».

Так, зокрема, відповідно до умов договору від 28.03.2005 № 03-04-05 (20/2005/1406) природний газ, що постачається за даним договором, придбаний у ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» згідно договору постачання природного газу від 21.04.2005 № 06/05-1238.

Відповідно до умов договору від 21.04.2005 № 06/05-1238, укладеного між ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» з ТОВ «Газтрейд ЛТД», зокрема, газ, що постачається за даним договором, отриманий НАК «Нафтогаз України» за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання угоди між Україною та Туркменістаном про постачання природного газу з Туркменістану в Україну в 2002-2006 роках від 14.05.2001 та переданий постачальнику за договором купівлі-продажу газу між НАК «Нафтогаз України» та постачальником від 24.12.2004 № 06/04-1275.

З інших договорів, укладених між позивачем та ТОВ «Газтрейд ЛТД» встановити газ якого походження придбавався не видається за можливе.

Також, у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 в адміністративній справі №5/46/07-АП зазначено про необхідність встановлення обставин справи щодо фактичних залишків газу ТОВ «Газтрейд ЛТД» до періоду поставки газу від ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на адресу контрагента та з яких джерел здійснювалися поставки газу до вказаного періоду контрагенту.

На виконання Постанови Верховного Суду від 10.09.2020 в адміністративній справі №5/46/07-АП судом постановлено ухвалу від 14.02.2020 про витребування доказів, у якій від HAK «Нафтогаз України» та ДК «Газ України» витребувано інформацію та документи щодо: об`ємів погоджених поставок природного газу для ПАТ «Запоріжсталь» () помісячно упродовж 2005-2006 років від TOB «Газтрейд ЛТД» () та надати належним чином завірені копії документів (у тому числі, які надходили від ПАТ «Запоріжсталь» та TOB «Газтрейд ЛТД»), на підставі яких здійснювалось відповідне погодження; походження (українське або імпортне) природнього газу, та якими первинним документами (договори на придбання природного газу між HAK «Нафтогаз України» або ДК «Газ України» та TOB «Газтрейд ЛТД»; вантажосупровідні документи, податкові накладні, документи бухгалтерського обліку надходження обліку газу тощо); фактичних залишків газу TOB «Газтрейд ЛТД» станом на 28.03.2005; підтверджуючі документи (договори на придбання газу, вантажосупровідні документи (товаротранспортні і податкові накладні, акти приймання-передачі), документи бухгалтерського обліку надходження обліку газу, тощо); джерел поставки газу від імені TOB «Газтрейд ЛТД» до 28.03.2005.

Листом від 30.12.2020 №14-3819/1.2-20 HAК «Нафтогаз України» повідомило суд про відсутність документів, про які йдеться в ухвалі суду про витребування доказів (а.с. 168, т.13).

ДК «Газ України» листом від 16.01.2021 №31/01-1155 зазначило, що інформація щодо фактичних залишків газу TOB «Газтрейд ЛТД» станом на 28.03.2005 та джерел поставок від імені TOB «Газтрейд ЛТД» - відсутня (а.с. 172, т.13).

Також ДК «Газ України» на виконання ухвали суду про витребування доказів надано копії договорів та додаткових угод на постачання природного газу, укладених між TOB «Газтрейд ЛТД» та ДК «Газ України» та акти приймання-передачі природного газу за цими договорами.

Дослідивши надані документи суд зазначає, що надані договори та додаткові угоди містяться у матеріалах справи, та відповідно, були досліджені судами.

Зі змісту наданих договорів та додаткових угод не можливо встановити фактичні залишки газу ТОВ «Газтрейд ЛТД».

Досліживши матеріали справи суд зазначає наступне.

У матеріалах справи містяться листи TOB «Газтрейд ЛТД», відповідно до яких позивачу буде реалізовуватися природний газ виключно українського походження:

№ 14/05 від 01.04.2005 до договору №20/2005/1406 від 28.03.2005 (а.с. 57, т.2);

№ 232/05 від 16.08.2005 до договору №20/2005/2040 від 15.08.2005 (а.с.55, т.2);

№ 324/05 від 14.09.2005 до договору №20/2005/2239 від 13.09.2005 (а.с. 56, т.2).

Також, додатковою угодою №2 від 29.05.2005 до договору №02-05/05/20/2005/1362 від 24.06.2005, укладеного між позивачем (покупець) та TOB «Газтрейд ЛТД» (постачальник), зазначено, що «природний газ, який постачається по даному Договору має Українське походження» (а.с. 5, т. 2).

Суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів, що позивачем придбавався газ імпортного походження.

Так, відповідач робить висновок про те, що позивачем здійснювалось придбання газу імпортного походження, через те, що з урахуванням потреби позивача та враховуючи поставлені об`єми газу позивачу, у природному газі, ТОВ «Газтрейд ЛТД» (в підземних сховищах «Укртранстгаз») не було таких обсягів газу.

Проте, таке твердження є доведене жодними доказами, а тому є припущеннями відповідача.

Суд зазначає, що докази, які містить адміністративна справа (податкові накладні, акти приймання-передачі, договори, додаткові угоди тощо) не свідчать про те, що газ, який постачався позивачу ввозився на митну територію України за зовнішньоекономічними контрактами.

Таким чином, з урахуванням приписів пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України щодо презумпції правомірності рішень платника податків, суд вважає, що позивачу постачався природній газ українського походження.

Також суд зазначає, що відповідно до абзацу ґ) п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001р. №1729 (в редакції, що діяла на момент здійснення господарських операцій) установлено, що потреба в природному газі промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності задовольняється з ресурсів газу:

-національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", отриманого за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжнародних договорів України;

-газодобувних підприємств, не підпорядкованих Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України";

-газодобувних підприємств, що добувають газ у результаті спільної діяльності та отримують його відповідно до угод про розподіл продукції;

-інших постачальників газу, які закуповують газ за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжнародних договорів України, та у газодобувних підприємств, не підпорядкованих Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України";

-отриманого з Марківського газоконденсатного родовища за зовнішньоекономічними контрактами (угодами);

-інших власників газу, закачаного до підземних сховищ газу України;

-підприємств Національної акціонерної компанії "Надра України", які ведуть обмежений видобуток природного газу під час проведення комплексу геологорозвідувальних робіт.

Отже, відповідно до зазначеного вище суд дійшов висновку, що TOB «Газтрейд ЛТД» мало змогу закуповувати природний газ не тільки у HAК «Нафтогаз України», а також у інших власників газу, закачаного до підземних сховищ газу України. Доказів зворотнього відповідачем суду не надано.

Також, суд приймає до уваги Висновок Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 23 червня 2017 року № 1, відповідно до якого, первинними документами документально підтверджуються операції з поставки позивачу природного газу ТОВ «Газтрейд ЛТД» та ДП «У.П.К.-Ресурс» у 2005-2006 роках, однак підтвердити документально, що поставлений природний має імпортне походження, не видається можливим. Також експертом зазначено, що документально не підтверджується порушення ПАТ «Запоріжсталь» п.1.8., п.1, п.п. 7.2.1 п. 7.2, п.п. 7.4.1, 7.4.5. п. 7.4., ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.7, п.п. 12.2, п.п. 12.6, п.12 Порядку заповнення податкової накладної, з урахуванням вимог п.п. «г» п. 2, п. 3, ст. 9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», що нібито призвело до завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість та завищення суми податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню з бюджету, по господарським операціям з придбання природного газу у ДП «У.П.К.-Ресурс» на загальну суму 13 700 283,86 грн. та у ТОВ «Газтрейд ЛТД» на загальну суму 42 084 014,85 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, у цій справі обов`язок доказування покладений на Офіс великих платників податків ДПС.

Таким чином, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що позивачем придбавася газ імпортного походження. Також, відповідачем не надано суду доказів, що у ТОВ «Газтрейд ЛТД» не було необхідних обсягів природного газу українського походження, який постачався позивачу.

В той же час, суд зазначає, що матеріали містять докази (листи TOB «Газтрейд ЛТД» № 14/05 від 01.04.2005, № 232/05 від 16.08.2005, № 324/05 від 14.09.2005), які свідчать, що позивачем придбавався газ українського походження.

Ураховуючи зазначене вище суд зазначає, що оцінюючи всі надані документи в сукупності та кожен зокрема, суд вважає, висновки контролюючого органу щодо придбання позивачем газу імпортного походження є хибними, не доведеними та базуються на припущеннях.

Також суд зазначає, що 23.02.2021 об 11 год. представником Запорізької обласної прокуратури надано до канцелярії суду докази (вх. №10721).

Судом зазначені докази не досліджувались та не приймаються до уваги, оскільки такі докази надані під час перебування суду у нарадчій кімнаті.

Вступна та резолютивна частина рішення у справі проголошена 23.02.2021 об 11:03.

Отже, докази передані працівниками канцелярії суду для доручення до матеріалів вже після закінчення розгляду справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності оскаржуваного рішення, в частині, що переглядається, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачений судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 72, ) до Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 Г, ) за участю: Запорізької обласної прокуратури (69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова Олександра, буд. 29А, ), Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 38, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.04.2007 № /0 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 42 084 014,20 грн. та суми застосованих штрафних санкцій 14 232 824,60 грн.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3,40 грн. (три грн.40 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 03.03.2021.

Суддя Ю.В. Калашник