Справа № 560/3142/20
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3142/20

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

03 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року (складене 05 жовтня 2020 року у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нарс Авто" (далі - позивач) до Подільської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 22.06.2020 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Подільської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA401160/2020/000229/2 від 13.04.2020.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.09.2020 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Подільської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA401160/2020/000229/2 від 13.04.2020.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нарс Авто" судовий збір в сумі 2102 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Подільської митниці Держмитслужби.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що декларант надав відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 статті 58 МК України. Декларантом включено до митної вартості товарів усі необхідні складові, визначено числові значення усіх складових митної вартості товарів, підтверджено та обґрунтовано документально усі складові митної вартості товарів - ціну, що підлягала сплаті за товар. Жодних розбіжностей у документах поданих для митного оформлення не було.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що до митного оформлення уповноваженою особою позивача надано документи, які не повністю підтверджують заявлену вартість автомобіля. Такі обставини виключали можливість перевірки числового значення заявленої митної вартості та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта додаткові документи та відомості. Надані декларантом додаткові документи, виявлену розбіжність не усунули, тому відповідно до частини 6 статті 54 МКУ відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Правом подати відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 витребувано справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.02.2020 о 09:30.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явилися.

23.02.2021 до суду надійшло клопотання Подільської митниці Держмитслужби про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Позивач придбав в Німеччині легковий автомобіль марки "Nissan" модель "Note", номер кузова НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

Уповноваженою особою позивача ОСОБА_1 , подано до відповідача декларацію №UA401160/2020/010849, якою задекларовано для митного оформлення автомобіль легковий марки "Nissan" модель "Note".

Декларантом визначено митну вартість за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) в розмірі 950 Євро.

На підтвердження заявленої митної вартості декларантом було надано, наступні документи: - рахунок-проформа N-150/2020 від 01.04.2020, автотранспортна накладна б/н від 01.04.2020, декларація про походження товару N-150/2020 від 01.04.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.04.2016, калькуляцію транспортних витрат б/н від 10.04.2020, документ що підтверджує вартість страхування б/н від 10.04.2020, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується 03/18 від 01.10.2018, додаткові угоди до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 03.05.2019, та № 3 від 10.04.2020, копію митної декларації країни відправлення MRN20L412020E0201152 від 08.04.2020.

Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від №UA401160/2020/000229/2 від 13.04.2020, відповідно до якого було скориговано митну вартість автомобіля до 2090 Євро.

Не погоджуючись із вказаними рішення Подільської митниці Держмитслужби, позивач звернувся до суду з даним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 51 Митного кодексу України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 та 2 якої митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК України).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина друга статті 52 МК України).

Положенням ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Відповідно до ч.4 ст.53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає г (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

У відповідності до а) пп.14.1.159 п.14.1 ст.14 ПК України пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв для юридичних осіб: одна юридична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами іншої юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків; одна і та сама юридична або фізична особа безпосередньо та/або опосередковано володіє корпоративними правами у кожній такій юридичній особі у розмірі 20 і більше відсотків; одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) одноособових виконавчих органів кожної такої юридичної особи; одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу колегіального виконавчого органу або наглядової ради кожної такої юридичної особи; принаймні 50 відсотків складу колегіального виконавчого органу та/або наглядової ради кожної такої юридичної особи складають одні і ті самі фізичні особи; одноособові виконавчі органи таких юридичних осіб призначені (обрані) за рішенням однієї і тієї самої особи (власника або уповноваженого ним органу); юридична особа має повноваження на призначення (обрання) одноособового виконавчого органу такої юридичної особи або на призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради; кінцевим бенефіціарним власником (контролером) таких юридичних осіб є одна і та сама фізична особа; повноваження одноособового виконавчого органу таких юридичних осіб здійснює одна і та сама особа; сума всіх кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від однієї юридичної особи та/або кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від інших юридичних осіб, гарантованих однією юридичною особою, стосовно іншої юридичної особи перевищує суму власного капіталу більше ніж у 3,5 рази (для фінансових установ та компаній, що провадять виключно лізингову діяльність, - більше ніж у 10 разів). При цьому сума таких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги та власного капіталу визначається як середнє арифметичне значення (на початок та кінець звітного періоду). Положення цього абзацу не поширюються на суму кредитів (позик), залучених під державні гарантії.

У постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) що товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режим імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

При продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом - за ціною договору, якщо декларант при поданні митної декларації покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, і здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або 1 подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст.62 Митного кодексу України; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст. 63 Митного кодексу України.

Таким чином, саме декларант зобов`язаний довести митному органу, що хоча продавець та покупець і пов`язані між собою особи, однак такі відносини не вплинули на ціну товарів, що були імпортовані.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

У постановах від 21.02.2020 у справі №813/1229/16 та від 28.02.2020 у справі №804/3463/15 Верховний Суд висловив позицію, що положення статей 53-55, 57-58 Митного кодексу України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Встановлено, що підставами для витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості товару слугували сумніви відповідача щодо заявленої позивачем митної вартості товару, які суд вважає обґрунтованими. Зокрема:

1. Наявні обґрунтовані підстави вважати, що існує взаємозв`язок між продавцем і покупцем, який міг вплинути на заявлену декларантом митну вартість. При цьому, декларантом не надано доказів що такий зв`язок не вплинув на митну вартість товару.

Згідно матеріалів справи, зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу від 01.10.2018 №03/18 та рахунок-проформу від 01.04.2020 №N-150/2020 від імені Продавця компанії NarS-Handels-GmbH (14467 Potsdam, Gutenbergstr 64, Німеччина) підписав її директор ОСОБА_2 , який згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Нарс Авто".

2. До митного оформлення було подано лише рахунок-проформу від 01.04.2020 №N-150/2020, яка згідно п.3 ч. 2 статті 53 МКУ подається, якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу, що суперечить меті переміщення товарів згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) №03/18 від 01.10.2018. До того ж, в пункті 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.10.2018 №03/18 зазначено, що ціна та загальна вартість товару встановлена в Євро та вказується в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту.

3. У рахунку-проформі від 01.04.2020 №N-150/2020, виданому у м. Потсдам, Німеччина 01.04.2020, вказані пошкодження та несправності автомобіля "Двигун і коробка передач забруднені маслом, аварійний автомобіль, з дефектами вісь і гальма, пошкоджений кузов, оптичні дефекти, вм`ятини".

При цьому, позивач здійснив багато митних оформлень транспортних засобів згідно зовнішньоекономічного договору від 01.10.2018 №03/18. Лише в день подання митної декларації від 13.04.2020 №UA401160/2020/010849 позивач подав на митний пост "Хмельницький" Митниці ще сім митних декларацій, в яких товаром були автомобілі, придбані позивачем згідно контракту від 01.10.2018 №03/18. У всіх випадках до митного оформлення подавались рахунки-проформи із зазначенням у них цих самих (ідентичних) пошкоджень та несправностей транспортних засобів.

4. У графі 20 митної декларації №UA401160/2020/010849 зазначено умови поставки FCA Люблін, Польща, хоча в зазначено, що відправлення здійснюється з Potsdam, Німеччина, а згідно митної декларації (графи 15 та 15а) заявлено країну відправлення - Німеччина.

5. В митній декларації вказано: вид транспорту на кордоні (графа 25) - 30 "Автомобільний транспортний засіб"; вид транспорту в межах країни (графа 26) - 94 "Автомобільний транспортний засіб, що переміщується своїм ходом як товар", в графі 21 "Ідентифікація і країна реєстрації активного транспортного засобу на кордоні" вказано - GFB216/EP762, LT Литва.

Отже, автомобіль до кордону України переміщувався на іншому автомобілі. Проте в калькуляції транспортних витрат вартість транспортування автомобіля розрахована як за доставку автомобіля, який переміщується самоходом, тобто, відстань помножена на вартість пального - 190 км * 0,6 Євро = 114 Євро, що відповідає інформації у митній декларації.

Водночас, у рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/2455/20 встановлено, що на адресу позивача згідно контракту від 01.10.2018 №03/18 на умовах FCA - Люблін, Польща ввезений також інший автомобіль, проте в калькуляції транспортних витрат від 19.11.2019 вказана інша відстань від м. Любліна, Польща - 155 км, що впливає на розмір витрат на транспортування.

Отже, не зрозумілим є суть такого розрахунку, яким чином (самоходом, як вказано у калькуляції транспортних витрат б/н від 10.04.2020, поданій Митниці разом з митною декларацію, чи на іншому транспортному засобі) був доставлений до кордону України автомобіль, хто дійсний перевізник. А також не враховано будь-які інші витрати понесені покупцем і пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України: вартість проїзду по автобанах, харчування і проживання водія тощо.

У зв`язку із цим, надана позивачем калькуляція транспортних витрат не є первинним документом, а на підтвердження транспортних витрат позивачу потрібно надати договір з перевізником на перевезення автомобіля та інші відповідні транспортні (перевізні) документи, які підтверджують розмір витрат на транспортування до кордону України.

6. Для підтвердження витрат на страхування, заявлених декларантом у митній декларації, подано заяву не встановленою особою від імені позивача (наявний лише відтиск печатки ТОВ "Нарс Авто" без зазначення дати, прізвища особи, яка підписала документ, і яка, відповідно, несе відповідальність за достовірність інформації, вказаної у документі).

Крім цього, у вказаній заяві відсутня будь-яка інформація, яка може ідентифікувати, що ця заява стосується саме автомобіля марки "Nissan" модель "Note", ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (номер кузова/шасі) НОМЕР_1 : відсутня дата заяви, відсутнє зазначення марки, моделі, VIN номера автомобіля, відсутнє зазначення комерційного документа (рахунку), тощо. У заяві повідомлено лише, що при знятті автомобіля з обліку страхування коштувало 80 євро, а будь-яких підтверджуючих документів (чеків, банківських квитанцій) для підтвердження цього не надано.

Оскільки, в день подання митної декларації від 13.04.2020 №UA401160/2020/010849 позивач подав на митний пост "Хмельницький" Митниці сім митних декларацій, в яких товаром були різні автомобілі, придбані позивачем згідно контракту від 01.10.2018 №03/18. Таким чином, у заяві не вказано щодо якого саме автомобіля надано вказану заяву, а тому така заява не може слугувати належним підтвердженням витрат на страхування товару.

7. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено, що власником є REICHLE DIETER, АДРЕСА_1 , при цьому транзитних документів не надано, та не зрозуміло як дане авто стало власністю NarS-Handels-GmbH. У вказаному свідоцтві про реєстрацію відсутня будь-яка відмітка про те, що автомобіль переданий у власність "NarS-Handels-GmbH".

Оскільки, відправником у рахунку-проформі вказано фірму NarS-Handels-GmbH, а у реєстраційних документах на транспортний інша особа, що свідчить про те, що фірма Nars-Handels-GmbH, є не власником автомобіля, а посередником.

Отже, до митної вартості повинні включатись комісійні та брокерська відповідно до частини 10 статті 58 МК України. Однак, ці складові не були позивачем заявлені у складі митної вартості товару.

Колегія суддів враховує, що позивачем на підтвердження заявленої митної вартості надано відповідачу рахунок-проформа N-150/2020 від 01.04.2020, автотранспортну накладну б/н від 01.04.2020, декларацію про походження товару N-150/2020 від 01.04.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.04.2016, калькуляцію транспортних витрат б/н від 10.04.2020, документ що підтверджує вартість страхування б/н від 10.04.2020, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується 03/18 від 01.10.2018, додаткові угоди до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 03.05.2019, та № 3 від 10.04.2020, копію митної декларації країни відправлення MRN20L412020E0201152 від 08.04.2020.

При цьому, апеляційний суд погоджується із висновком відповідача, що вказані документи, подані позивачем, не спростували виявлені митним органом розбіжності, не довели відсутність впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Таким чином враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що документи, подані позивачем не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, містили розбіжності, а також відсутні докази відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Тому, апеляційний суд вважає правомірною відмову відповідача у митному оформленні товару за МД від 13.04.2020 №UA401160/2020/010849 за заявленою позивачем митною вартістю.

Також суд вважає, що відповідачем обґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару скориговано митну вартість товару до 2090 Євро на підставі спірного рішення про коригування митної вартості товарів від 13.04.2020 №UA401160/2020/000229/2 із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товару, із урахуванням митної вартості товару, митне оформлення якого здійснено за МД від 13.04.2020 № UA401160/2020/010849.

Відтак, відповідачем правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA401160/2020/000229/2 від 13.04.2020, тому підстави для задоволення позову відсутні.

До аналогічних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд і в інших аналогічних справах за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Нарс Авто" про скасування рішення щодо коригування митної вартості товару, зокрема, у постановах від 13.11.2020 у справі №560/2778/20, від 23.12.2020 у справі №560/2455/20, від 24.12.2020 у справі №560/2865/20, від 02.02.2021 у справі № 560/5293/20, від 17.02.2021 у справі №560/3370/20.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.