Справа № 620/6196/20
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року Чернігів Справа № 620/6196/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.06.2020 № 5.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем за відсутності порушень в сфері ліцензування та обігу алкогольних напоїв, оскільки позивач здійснював свою діяльність при наявності діючої ліцензії, а податковий орган неправильно тлумачить правила перебігу та закінчення строку дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки за результатами фактичної перевірки позивача контролюючим органом було встановлено порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без придбання відповідної ліцензії, за що статтею 17 вказаного Закону передбачена відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій. За даними суб`єкта господарювання в ліцензіях на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами вказано, що строк їх дії з 20.03.2019 до 20.03.2020. З огляду на це, здійснювати торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами можливо до дати, яка зазначена в ліцензії, при цьому останнім днем здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами буде 19.03.2020, що становитиме рівно один рік. Натомість, позивачем здійснювалася реалізації тютюнової продукції 20.03.2020 без відповідної ліцензії.

В наданій до суду відповіді на позов позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаюсь на практику Верховного Суду у подібній категорії справ.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 30.01.2001 та його основним видом діяльності є: «роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами» (код КВЕД 47.11), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АД № 366336 (а.с. 18, 19).

Позивачем було отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої 19.03.2019, з терміном дії з 20.03.2019 до 20.03.2020 (а.с. 5).

Працівниками Головного управління ДПС у Чернігівській області, на підставі наказу від 03.06.2020 № 774, проведена фактична перевірка магазину що належить ФОП ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складений акт перевірки від 04.06.2020 № 0121/25/26/РРО/ НОМЕР_2 .

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , на зазначену господарську одиницю було отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер НОМЕР_1 , терміном дії з 20.03.2019 до 20.03.2020. У наступній ліцензії реєстраційний номер 2000361 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами зазначений термін дії з 21.03.2020 до 21.03.2021.

Згідно з електронними звітами, що надходять на сервери ДПС України працівниками Головного управління ДПС у Чернігівській області було встановлено, що 20.03.2020 відбувся факти реалізації, зокрема, тютюнових виробів (чек № 53381 о 10 год. 15 хв. одну пачку цигарок «Мальборо» оригінал по ціні 52,00 грн., згідно чеку № 53382 від 20.03.2020 о 10 год. 15 хв. реалізовано «Романс демі блу» по ціні 44,00грн., згідно чеку № 53383 від 20.03.2020 о 10 год. 15 хв. реалізовано цигарки «Бонд стріт блу селекшн» по ціні 49,20 грн.) без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

26.06.2020 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 5, яким за порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» відносно позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 17000,00 грн. (а.с. 7).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції на час проведення перевірки) (далі - Закон № 481/95-BP).

Так, відповідно до частини двадцятої статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до частини двадцять дев`ятої статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

У відповідності до абзацу 6 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних та тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлені на бланках із наявними в таких відомостях, зокрема, строку її дії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 1900431, з терміном дії з 20.03.2019 до 20.03.2020.

Вважаючи, що позивач 20.03.2020 не мав права реалізовувати тютюнові вироби за недіючою ліцензією, відповідач застосував до нього штрафні (фінансові) санкції.

Тобто, визначальним фактором для правильного вирішення даної справи є встановлення строку дії вказаної ліцензії, отриманої позивачем.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями тютюновими виробами» не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії.

Відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів загальних засад права (аналогія права).

В силу вимог частин першої та другої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 252 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За приписами частин першої та п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, терміни дії вказаної ліцензії був обмежений повноваженим органом з настанням календарного дня - 20.03.2020, шляхом зазначення в ній прийменника «до», який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії «до 20.03.2020» та положень Конвенції, суд погоджується з доводами позивача щодо недопущення ним порушень вимог Закону № 481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу підакцизного товару (алкоголю та тютюну) в останній день чинності ліцензій - 20.03.2020.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 (провадження № К/9901/42116/18), від 07.02.2019 у справі № 803/630/17 (провадження № К/9901/20829/18), від 18.04.2019 у справі № 815/1871/16 (провадження № К/9901/25471/18).

Отже, ліцензійним органом абсолютно правомірно вказано термін дії ліцензії з 20.03.2019 до 20.03.2020 в один рік, а позивачем у свою чергу не допущено порушень вимог статті 15 Закону № 481/95-ВР у випадку продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на підставі цих ліцензій 20.03.2020, оскільки саме на цю календарну дату припадає подія, яка має юридичне значення, а саме, закінчення дії ліцензії до 24 години цього дня.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить поважними посилання відповідача на те, що прийменник «до» означає не включення вказаного після нього дня, так як в даному випадку мова йде про перебіг строку та саме визначення терміну, зокрема, у відповідний місяць та число року. Більше того, навіть якщо й припустити таке врегулювання, то дія ліцензії «включно» або «виключаючи» останній день терміну дії такого не містить.

Крім того, як вбачається матеріалів справи позивачу видані: ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 1900431, терміном дії з 20.03.2019 до 20.03.2020 та ліцензія з реєстраційний номер 2000361 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, терміном дії з 21.03.2020 до 21.03.2021.

Тобто, станом на 20.03.2020 у позивача були наявні ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами з терміном дії до 20.03.2020 та з 21.03.2020 до 21.03.2021, тобто з наступного дня, що передує дню закінчення терміну дії попередньої ліцензії. При цьому, відсутня перерва в терміні дії попередньої ліцензії - 20.03.2020 та терміні дії нової ліцензії - 21.03.2020, щоб позивач міг безперервно здійснюватися ліцензійну діяльність.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій за здійснення ним 20.03.2020 роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 26.06.2020 № 5 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 26.06.2020 № 5.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.03.2021.

Суддя В.О. Непочатих