Справа № 395вр-21/160
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 березня 2021 року Справа №395вр-21/160

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить суд:

- замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЖЕНЕВА» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місце знаходження: вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053), у виконавчому провадженні № 61073853, яке перебуває у приватного виконавця Русецької Оксани Олександрівни відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса від 21.12.2019 року № 7480 про стягнення заборгованості по кредитному договору (договір про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту) № 61073853 в загальній сумі 115 396,28 грн.

В обґрунтування своєї заяви представник ТОВ «Вердикт Капітал» посилається на те, що 18.09.2013 року між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором № 147 від 22 березня 2018 року є ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 06943/0008Х8ОЕ (договір про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту).

16.01.2021 року між ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 16/01-01-П, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості, зокрема, за договором кредиту № 06943/0008Х8ОР від 18.09.2013 року, укладеному між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до виконавчого напису № 7480 від 21.12.2019 року, ОСОБА_1 має заборгованість, що виникла на підставі кредитного договору № 06943/0008Х8ОЕ.

Зазначений виконавчий напис нотаріуса перебуває на виконанні у приватного виконавця Русецької Оксани Олександрівни, виконавче провадження ВП № 61073853.

Ухвалою суду від 24.02.2021 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження було призначено до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання сторони не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Представник заявника надав клопотання про розгляд зави про заміну сторони виконавчого провадження без його участі.

При цьому, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 379 КАС України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За викладених обставин, суд розглянув заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження без участі сторін, за наявними у справі матеріалами у письмовому провадженні.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи заявника, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та виходить з наступного.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Крім того, згідно ч.1 ст.379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 4 статті 379 КАС України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, для застосування вказаної норми КАС України необхідні такі умови, як наявність рішення суду, який розглядав справу як суд першої інстанції; вибуття сторони виконавчого провадження, а також або подання державного виконавця, або заява заінтересованої особи.

Суд зазначає, що ст. 379 КАС України міститься у розділі IV Кодексу адміністративного судочинства України, який має назву «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах».

Тому, на думку суду, положення ст. 379 КАС України застосовуються для заміни сторони у виконавчому провадженні по справам, рішення по яким приймав суд.

Згідно ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 року по справі № 324/1018/17 було зазначено, що необхідно розрізняти випадки звернення до суду зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (рішень, ухвал, постанов судів різних юрисдикцій) та в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні рішень інших органів (постанов, наказів, ухвал та інших документів), які є виконавчими документами і підлягають примусовому виконанню відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо виконавче провадження відкрито і примусове виконання здійснюється державною виконавчою службою на підставі документів, передбачених у пунктах 1, 1-1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України, а також судових наказів; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом, то заяви та скарги розглядаються судом, який видав рішення, що перебуває на примусовому виконанні.

Якщо примусове виконання здійснюється на підставі документів, виданих іншими органами, - такі заяви та скарги учасників виконавчого провадження розглядаються у порядку, передбаченому статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду чітко визначила процесуальний порядок вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження в залежності від виконавчого документа, за яким відкрите виконавче провадження.

Приписами ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судом встановлено, що на виконання виконавчого напису нотаріуса № 7480 від 21.12.2019 року приватним виконавцем Русецькою О.О. було відкрито виконавче провадження ВП № 61073853 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева».

Згідно договору про відступлення права вимоги № 16/01-01-П від 16.01.2021 року первісним кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Женева» право вимоги було відступлено новому кредитору - ТОВ «Вердикт Капітал».

В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал», як новим кредитором, було подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про заміну стягувача у відповідному виконавчому провадженні.

З огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду, суд зауважує, що заявник мав звернутись до адміністративного суду саме з адміністративним позовом у порядку, передбаченому ст. 287 КАС України.

При цьому, ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою, яку було подано в порядку ст.379 КАС України, тобто не у порядок та не у спосіб, визначені процесуальними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція була викладена П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 10.06.2020 року у справі № 420/6333/19.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що заявником було невірно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, а тому, заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 243, 248, 256, 295, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Копію цієї ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 03.03.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька