Справа № 500/3739/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3739/20

26 лютого 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Боднарчука Т.Д.,

представника відповідача Стукало М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі ГУНП в Тернопільській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Тернопільській області №2927 від 21.10.2020 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Тернопільській області №250 о/с від 21.10.2020 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області з 22.10.2020;

- стягнути з ГУНП в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Позивач у період з 09.03.2017 по 21.10.2020 проходив службу в органах Національної поліції України. Оскаржуваними наказами його звільнено за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію». Накази про накладення дисциплінарного стягнення і звільнення зі служби вважає незаконними.

Зазначає про висновки службового розслідування, які зводяться до подій 21.10.2020, коли працівниками Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції (далі УПП в Тернопільській області ДПП НП) за порушення Правил дорожнього руху (далі ПДР): не виконання вимог п.1.1 розділу 34 (перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки), зупинено транспортний засобі «TOYOTA COROLLA» н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач. Під час розмови поліцейські начебто виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини та сильне почервоніння обличчя. Відповідно до передбаченої законом процедури, було запропоновано пройти відповідний тест з метою підтвердження чи спростування факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В результаті щодо позивача складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), винесено постанову за ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Позивач щодо порушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.1 ст.122 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, та перетинання суцільної лінії дорожньої розмітки, пояснює, що за кермом вказаного вище транспортного засобу не був, а тому правопорушення не вчиняв та не вважав за необхідне пред`являти документи на право керування транспортними засобами. У ввічливій формі попросив працівників поліції надати йому докази (відеофіксацію) про те, що за кермом вказаного транспортного засобу був саме він. Зазначає, що авто знаходилось поблизу його будинку та було припарковане, він знаходився неподалік нього, тому працівники, на думку позивача, вважали, що за кермом перебував саме він. Крім того, під тиском працівників поліції він таки в подальшому пред`явив свої документи.

Щодо адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то зазначив, що справді відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора, оскільки транспортним засобом не керував. Вимога про надання доказів керування транспортним засобом працівниками поліції була проігнорована. Однак в подальшому під тиском працівників поліції погодився проїхати в медичний заклад. В медичному закладі на його законну вимогу про відібрання крові для проведення лабораторних досліджень з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння йому було відмовлено та ці дії розцінені як відмова від проходження огляду.

Стосовно протоколу за ст.44-3 КУпАП вказує, що його складено безпідставно, оскільки будь-яких незаконних дій, передбачених вказаною статтею, не вчиняв.

Позивач вважає, що своїми діями не порушив вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції, будь-яких адміністративних правопорушень, дисциплінарних проступків не вчиняв. Твердження про те, що він керував транспортним засобом «напідпитку» взагалі не відповідає дійсності, оскільки в цей день транспортним засобом взагалі не керував, знаходився поза службою, до працівників поліції звертався у ввічливій формі.

З посиланням на положення статті 235 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) зазначає, що має бути поновлений на попередній роботі з одночасною виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 27.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

До суду 18.12.2020 надійшов від представника відповідача відзив на позов (а.с.27-30), у якому останній заперечив проти позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

У відзиві на позов представник відповідача зазначає, що підставою для службового розслідування була інформація про грубе порушення позивачем службової та транспортної дисципліни. Під час проведення службового розслідування такі факти підтверджені. В рамках службового розслідування встановлено, що 21.10.2020 працівниками УПП в Тернопільській області ДПП НП зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за не виконання вимог п.1.1 розділу 34 ПДР (перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки). В подальшому було встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії. У ході спілкування працівниками УПП в Тернопільській області ДПП НП було звернуто увагу на різкий запах алкоголю з ротової порожнини водія та сильне почервоніння обличчя, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти освідчення за допомогою технічного пристрою «Алкотест-6810» або у медичному закладі. Від проходження освідчення на місці зупинки та у медичному закладі позивач відмовився, чим не виконав законні вимоги поліцейських під час виконання ними службових обов`язків. Стосовно позивача складені адміністративні протоколи за ч.1 ст.130, ст.44-3 КУпАП, винесено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Факт допущення позивачем службової дисципліни підтверджується записами із нагрудних камер працівників УПП в Тернопільській області ДПП НП, які долучені до матеріалів службового розслідування, де чітко видно як позивач висловлюється нецензурною лексикою до працівників патрульної поліції та погрожує спричиненню тілесних ушкоджень працівнику поліції під час виконанням ним службових обов`язків.

Від надання пояснення в ході службового розслідування ОСОБА_1 відмовився, посилаючись на 63 статтю Конституції України.

Представник відповідача зазначає, що в ході службового розслідування було встановлено факти грубого порушення службової та транспортної дисципліни з боку позивача, що виразилось у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, без посвідчення водія відповідної категорії, невиконанні законних вимог поліцейських під час виконання ними службових обов`язків - відмові від проходження медичного освідчення на предмет встановлення ступеня алкогольного сп`яніння, порушенні вимог п.1.1 розділу 34 ПДР, ст.44-3 КУпАП. У зв`язку з цим на підставі оскаржуваних наказів ОСОБА_1 притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Від позивача 23.12.2020 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.56-59), у якій наведені відомості про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії та порушення вимог п.1.1 розділу 34 ПДР, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП. Так, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.02.2020 у справі №607/18009/20 вищевказана постанова була скасована через відсутність доказів, які б могли бути визнані судом належними та допустимими на підтвердження вини особи у вчиненні зазначених правопорушень, а надані докази - матеріалами відеофіксації судом не враховані як належні докази вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Також позивач зазначив, що складений протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та невиконання законних вимог поліцейських під час виконання ними службових обов`язків - відмові від проходження медичного освідчення на предмет встановлення ступеня алкогольного сп`яніння, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, був розглянутий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, яким провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За порушення правил карантину на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП. Зазначений протокол направлений для розгляду у Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, однак був повернутий для дооформлення.

Усі дії, які утворюють, на думку відповідача, склад дисциплінарних проступків, також утворюють і склад адміністративних правопорушень, які були предметом досліджень судом та спростовують твердження представника відповідача про те, що факти вчинення проступків доведені при проведенні службового розслідування. На підставі вищевикладеного та зазначеного у позовній заяві, позивач вважає, що твердження викладені у відзиві на позов є безпідставними, а тому просив задовольнити його позовні в повному обсязі.

25.01.2021 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача (а.с.84-89), у яких той звертаємо увагу, що у відповіді на відзив позивач не спростовує жодних висновків службового розслідування, а відповідь побудовано виключно на адміністративних справах відносно нього, які закриті судами в зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Разом з тим, ГУНП в Тернопільській області не приймало участі у вищевказаних справах та не є суб`єктом оскарження вказаних судових рішень, не забезпечувало супровід вказаних справ та подавало відповідних доказів, а звільнення позивача здійснено не у зв`язку з його притягненням до адміністративної відповідальності, а через порушення ним службової та транспортної дисципліни, несумісними з подальшим проходженням служби.

У запереченнях представник відповідача наводить ще раз обставини, викладені у висновку службового розслідування та їх деталізує. Вказує, що патрульні поліцейські деякий час переслідували автомобіль, який їхав вулицями міста Тернополя з порушеннями ПДР, зокрема, водій включав поворот, але не повертав, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, тобто не виконав вимог п. 1.1 розділу 34 ПДР по вул.15 квітня в м.Тернополі, чим неодноразово створював аварійну ситуацію. Всі ці дії викликали у поліцейських обґрунтовану підозру у неспроможності водія керувати автомобілем, тому ними було прийнято рішення зупинити автомобіль, після чого водій (ним виявився позивач) почав тікати від поліцейських. При спілкуванні з ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції звернуто увагу на різкий запах алкоголю з ротової порожнини водія та сильне почервоніння обличчя, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти освідчення за допомогою технічного пристрою або у медичному закладі. Позивач тривалий час не надавав жодної відповіді поліцейським на вказану пропозицію, а лише розмовляв по телефону та втікав від них, чим перешкоджав працівникам поліції виконувати службові обов`язки в той час як, будучи сам поліцейським, зобов`язаний був як виконувати законні вимоги патрульних, так і сприяти встановленню фактичних обставин справи та надавати адекватні пояснення.

Такі обставини зафіксовані на відеокамері, а так само неадекватні дії позивача, порушення мови, неспроможність прийняти будь-яке рішення. Крім того, жодних фактів щодо поломки автомобіля, про що він заявив на засіданні суду, він на місці події, у лікарні та біля таксі, де йому зачитувались процесуальні документи, не висловлював.

Позивач від проходження освідчення за допомогою технічного пристрою «Алкотест- 6810» на місці зупинки відмовився та виявив бажання поїхати у медичний заклад. Твердження позивача про те, що його силоміць затягнули у автомобіль та повезли у медзаклад спростовується відеозаписами, де йому неодноразово пропонувалось їхати у лікарню, якщо він відмовляється пройти огляд на місці зупинки, на що він постійно відповідав - «так, поїду, зачекайте, я говорю по телефону». У службовому автомобілі під час доставляння позивача в медзаклад зафіксовано огидну поведінку позивача, який намагався зірвати нагрудну камеру поліцейського, ображав їх, висловлювався постійно нецензурною лексикою. Надалі у медзакладі позивач знову відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння. На його вимогу здати аналіз крові замість «Драгеру» медичними працівниками йому неодноразово пояснювалося, що якщо він відмовляється від «Драгера», то й від усього іншого обстеження, а аналіз крові передбачений лише у разі ДТП з постраждалими. У медзакладі позивач продовжував поводити себе зухвало, негідно та неадекватно. Така поведінка зафіксована на відео, що долучені до матеріалів справи.

Додатково представник відповідача зауважив, що твердження позивача про те, що він нібито залишив автомобіль на вул. Київській у зв`язку з його поломкою, пішов додому о 20 год, а раптом вночі прокинувся та пішов до автомобіля забрати документи слід оцінювати критично, оскільки він про це не заявляв ані під час оформлення адміністративних матеріалів, ані під час проведення службового розслідування. Незрозуміло, що заважало йому надати поліцейським документи на автомобіль та пройти огляд на стан сп`яніння, якщо він був тверезим та мав при собі документи. Більш того, будучи сам працівником поліції, він зобов`язаний був сприяти встановленню об`єктивних обставин. Позивач пояснив свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння відсутністю правових підстав у патрульних для цієї вимоги, однак при проведенні службового розслідування ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_1 було запропоновано дати письмові пояснення з приводу допущених ним грубих порушень службової та транспортної дисципліни, отже було надано можливість сприяти розслідуванню та надати повні, детальні пояснення, котрі б спростували його вину у скоєнні проступків, на що знову останній відмовився посилаючись на ст.63 Конституції України, що очевидно пояснюється його намаганням уникнути відповідальності за порушення службової та транспортної дисципліни.

Також представник відповідача вказує, що до ГУНП в Тернопільській області надіслано копію позовної заяви ОСОБА_1 щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, при вивченні якої встановлено, що він жодним чином не заявляв про вищевказані факти поломки автомобіля, залишення його на вул.Київській о 20 год. 20.10.2020, а весь позов будується виключно на нормах КУпАП щодо не роз`яснення поліцейськими йому прав, ст.63 Конституції України тощо. Не зазначав вказані факти позивач і у даному позові про поновлення на службі. Так, він у позові вказує, що автомобіль був припаркований неподалік від його будинку, а він знаходився поблизу від нього, що спростовує висловлену версію позивача. Крім того, твердження позивача про факт поломки його автомобіля спростовується актом від 21.10.2020 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу позивача, в якому немає відмітки про його несправність, лише зазначено, що пошкоджено ЛКП та вм`ятина на передньому крилі.

На думку представника відповідача, факт грубого порушення службової та транспортної дисципліни з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразилось у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, без посвідчення водія відповідної категорії, невиконанні законних вимог поліцейських під час виконання ними службових обов`язків належно встановлені в ході службового розслідування та є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Крім того, при визначенні виду дисциплінарного стягнення керівництвом було враховано факт наявності у позивача діючого дисциплінарного стягнення - догани, оголошеної наказом ГУНП в Тернопільській області від 03.09.2020 № 2412, що є обставиною, яка обтяжують відповідальність поліцейського.

Представник відповідача посилалася на висновки Верховного Суду у постанові від 13.01.2020 у справі №823/411/17. Вказує, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ГУНП в Тернопільській області діяло в межах Закону України «Про Національну поліцію», у спосіб передбачений Дисциплінарним статутом Національної поліції України та Порядком проведення службових, розслідувано в Національній поліції України, затвердженим наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок №893).

Ухвалою суду від 25.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 20.10.2020 після закінчення робочого дня близько 19.00 год поїхав додому, проте до будинку не доїхав, так як автомобіль поламався, через що змушений був його залишити у дворах поблизу вулиці Київської. Близько опівночі згадав, що в автомобілі знаходяться його документи, а тому повернувся до авто, забрав документи. Після цього до нього звернулися патрульні поліцейські, які безпідставно вимагала пред`явити документи на право керування транспортним засобом. Зазначив, що хоча такі вимоги були незаконні, проте він надав документи патрульним поліцейським. Щодо порушення ПДР, то зазначив, що їх не порушував, бо не керував транспортним засобом, з цих же підстав відмовився проходити освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Також вказав, що йому пропонували надати пояснення під час службового розслідування, проте він відмовився такі надавати через те, що такі пояснення не вплинули б на кінцевий результат висновків службового розслідування.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, відповіді на відзив. Зазначив, що оскільки позивач не керував транспортним засобом, то вимоги поліцейських щодо пред`явлення документів та проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння незаконні. Звернув увагу на обставини, встановлені судами при розгляді справ про адміністративні правопорушення стосовно позивача, відсутність складу та події адміністративного проступку.

Представник позивача, позивач просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив. Зауважила, що поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими була неадекватною, ганебною, дискредитувала органи поліції. Щодо закриття справ про адміністративні правопорушення, то вважає, що це не є підставою для звільнення позивача від дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, оскільки наявними доказами (відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, показаннями свідків, письмовими доказами) підтверджується склад дисциплінарного проступку. При прийнятті рішення про застосування дисциплінарного стягнення враховано, що ОСОБА_1 має незняте дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Вважає, що оскаржувані накази прийнято правомірно, просила у позові відмовити.

У судовому засіданні 19.02.2021 допитано свідків інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП лейтенанта поліції Гречку Артура Борисовича, інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП лейтенанта поліції Чабана Владислава Васильовича.

Заслухавши вступне слово (пояснення) учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, ознайомившись з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.03.2017 працював в органах Національної поліції, з 03.12.2019 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тернопільського районного відділення поліцій Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області.

Відповідно до пункту 1 наказу ГУНП в Тернопільській області від 21.10.2020 №2927 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками Тернопільського РВП та покарання винних» за скоєння дисциплінарного проступку, грубе порушення службової та транспортної дисципліни, вимог керівництва МВС України, Національної поліції України, ГУНП в Тернопільській області щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни, вимог ст.12, п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, без посвідчення водія відповідної категорії, невиконанні законних вимог поліцейських під час виконання ними службових обов`язків - відмові від проходження медичного освідчення на предмет встановлення ступеня алкогольного сп`яніння, порушенні вимог п.1.1 розділу 34 ПДР, ст.44-3 КУпАП, вирішено оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тернопільського районного відділення поліцій Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби у Національній поліції України (а.с.35-37).

Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 21.10.2020 № 250 о/с звільнено зі служби в поліції за п.6 ч. 1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тернопільського районного відділення поліцій Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, з 21.10.2020 (а.с.37).

Зі змісту оскаржуваного наказу від 21.10.2020 №2927 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками Тернопільського РВП та покарання винних» вбачається, що в його основу покладені обставини, встановлені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування від 21.10.2020.

Позивач вважає, що оскаржувані накази прийняті відповідачем за відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VІІІ).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580-VІІІ Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського (ч.1 ст.12 Закону №580-VІІІ).

Згідно з ч.1 ст.17 Закону №580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За змістом ч.1 ст. 59 Закону №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.18 Закону №580-VІІІ поліцейський, з поміж іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

В силу положень частини першої статті 64 Закону №580-VІІІ особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові.

Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.19 Закону №580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За нормами п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України «Про Дисциплінарний статут» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), відповідно до ст.11 якого за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до частин першої-третьої ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з п.1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Правил етичної поведінки поліцейських є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені. При цьому поліцейський повинен дотримуватися Правил етичної поведінки не лише при виконанні службових обов`язків, а й в позаробочий час.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно зі ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом частини першої-третьої ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтями 14-19 Дисциплінарного статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частини перша-шоста ст.14 Дисциплінарного статуту).

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту).

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення (ч.9 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Частинами першою та дев`ятою ст.20 Дисциплінарного статуту передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.

Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Таким чином, повноваження щодо оцінки результатів службового розслідування, тяжкості проступку та обставин, за яких його скоєно, розмір заподіяної шкоди, попередньої поведінки винної особи та визнання нею вини тощо, а також безпосередньо затвердження висновку службового розслідування та визначення виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до конкретної особи є виключними повноваженнями відповідного керівника, який реалізуючи такі повноваження приймає відповідний наказ про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Надаючи правову оцінку доводам позивача стосовно протиправності винесення оскаржуваних наказів в частині застосування дисциплінарного стягнення - звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, суд враховує таке.

Як вбачається з матеріалів справи 21.10.2020 до ГУНП в Тернопільській області з чергової частини надійшла інформація про порушення службової та транспортної дисципліни з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 Наказом ГУНП в Тернопільській області №2917 від 21.10.2020 призначено службове розслідування по даному факту (а.с.31).

В ході службового розслідування встановлено, що 21.10.2020 о 00 год 10 хв екіпажем «ЮПІТЕР-0201» УПП в Тернопільській області ДПП НП зупинено автомобіль «TOYOTA COROLLA», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням оперуповноваженого Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , за порушення ПДР, а саме: невиконання п.1.1. розділу 34 (перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки). В подальшому встановлено, що ОСОБА_1 транспортним засобом керував без посвідчення водія відповідної категорії.

У ході спілкування із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 працівниками УПП в Тернопільській області ДПП НП було звернуто увагу на різкий запах алкоголю з ротової порожнини водія та сильне почервоніння обличчя, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти освідчення за допомогою технічного пристрою «Алкотест-6810» або у медичному закладі. Від проходження освідчення за допомогою технічного пристрою «Алкотест-6810» на місці зупинки та у медичному закладі позивач відмовився. З цього приводу у висновку зазначено, що ОСОБА_1 не виконав законні вимоги поліцейських під час виконання ними службових обов`язків.

Із урахуванням вказаних обставин інспектором УПП в Тернопільській області ДПП НП лейтенантом поліції Гречкою А.Б. стосовно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи серії ДПР 18 № 017377 за ч.1 ст.130 КУпАП, серії ГП № 139217 за ст.44 -3 КУпАП, винесено постанову серії ДП 18 № 736999 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Як вбачається зі змісту висновку службового розслідування для з`ясування обставин події були досліджені записи із нагрудних камер працівників УПП в Тернопільській області ДПП НП.

У висновку службового розслідування вказано, що таким встановлено факти грубого порушення службової та транспортної дисципліни з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразилось у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, без посвідчення водія відповідної категорії, невиконанні законних вимог поліцейських під час виконання ними службових обов`язків - відмові від проходження медичного освідчення на предмет встановлення ступеня алкогольного сп`яніння, порушенні вимог п.п.1.1 розділу 34 ПДР, ст.44-3 КУпАП.

Судом встановлено, що у ході службового розслідування ОСОБА_1 було запропоновано дати письмові пояснення з приводу допущених ним порушень службової та транспортної дисципліни, на що останній відмовився з посиланням на ст.63 Конституції України (а.с.39).

За скоєння дисциплінарного проступку, грубе порушення службової та транспортної дисципліни, вимог керівництва МВС України, Національної поліції України, ГУНП в Тернопільській області щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни, вимог ст.12, п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.1 Дисциплінарного статуту, що виразилось у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, без посвідчення водія відповідної категорії, невиконанні законних вимог поліцейських під час виконання ними службових обов`язків - відмові від проходження медичного освідчення на предмет встановлення ступені алкогольного сп`яніння, порушенні вимог п.1.1 розділ 34 ПДР, ст.44-3 КУпАП, висновком службового розслідування було запропоновано оперуповноваженого СКП Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби у Національній поліції України (а.с.32-34). 21.10.2020 начальником ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 затверджено висновок службового розслідування та в той же день прийнято оскаржувані накази.

Визначаючись щодо наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку та перевіряючи об`єктивність висновків службового розслідування, суд допитав свідків - поліцейських УПП в Тернопільській області ДПП НП та провів демонстрацію відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

З показів свідків інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП лейтенанта поліції ОСОБА_3 та інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП лейтенанта поліції Чабана В.В. вбачається, що під час патрулювання 21.10.2020 вулицями міста Тернополя, ними було виявлено автомобіль, що рухався з порушеннями Правил дорожнього руху, водій включав поворот, але не повертав, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, тобто не виконав вимог п.1.1 розділу 34 ПДР, чим неодноразово створював аварійну ситуацію. Такі порушення були встановлені рухаючись в напрямку з вулиці Протасевича - Збаражський поворот - до вул.15 Квітня в м. Тернополі. Тому було прийнято рішення зупинити автомобіль, обравши найбільш безпечну ділянку дороги для цього. Автомобіль було зупинено по вулиці Київській. Водію запропоновано пред`явити документи на право керування транспортним засобом та на автомобіль, на що останній відмовився виконувати вимоги поліцейських. В подальшому покинувши автомобіль, водій намагався втекти від поліцейських. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стверджували, що після спілкування з водієм, а також, враховуючи зовнішні ознаки такі як запах алкоголю з ротової порожнини та сильне почервоніння обличчя, водію транспортного засобу було запропоновано пройти освідчення за допомогою технічного пристрою «Алкотест- 6810» або у медичному закладі. Проте і від першого, і другого, незважаючи на те, що всі прибули у медичний заклад, водій відмовився.

З показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 убачається, що водій відмовився надавати документи на право керування транспортним засобом і не надав таких документів, тому його особу було встановлено з допомогою Інформаційного порталу Національної поліції України, про що також зазначено у протоколах та постанові, що складалися за фактами допущених ОСОБА_1 правопорушень (а.с.40-42).

При цьому обидва свідки при демонстрації у судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських ВО00023 та ВО00074 підтвердили, що саме водія транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , і рухався з порушенням Правил дорожнього руху, ними було зупинено, повідомлено причину зупинки та поставлено вимогу пред`явити документи для перевірки.

Такі покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спростовують пояснення позивача про те, що він не керував транспортним засобом, автомобіль вийшов з ладу, а тому був залишений ним поблизу вулиці Київської, а сам позивач перебував поруч з автомобілем через те, що повернувся з дому забрати документи.

При демонстрації відеозаписів з нагрудних камер поліцейських ВО00023 та ВО00074 (поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) вбачається, що 21.10.2020 починаючи з 00 год 09 хв патрульний екіпаж слідує за червоним автомобілем марки TOYOTA, який допускає порушення Правил дорожнього руху, зокрема водій включав поворот, але не повертав, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, тобто не виконав вимог п. 1.1 розділу 34 ПДР.

З відеозапису неможливо встановити номерний знак транспортного засобу, разом з тим з огляду на покази свідків поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та подальший відеозапис з нагрудних камер поліцейських ВО00023 та ВО00074 було достеменно встановлено, що порушення ПДР допускалися водієм транспортного засобу «TOYOTA COROLLA», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

З відеозаписів нагрудних камер патрульних поліцейських ВО00023 та ВО00074 вбачається, що позивач не контролював свою поведінку, почуття та емоції, не пред`являв своє водійське посвідчення, відмовився від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння, не дотримувався норм ділового мовлення та неодноразово допускав у розмовах з працівниками патрульної поліції ненормативну лексику, намагався втекти від поліцейських. Окрім того, було встановлено, що під час розмови з патрульними поліцейськими у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: у позивача прослідковувалась сповільненість та нечіткість мови, була наявна нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації руху. Під час перебування у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від діагностування свого стану за допомогою спеціального технічного засобу.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст.40 Закону №580-VIII.

Пункт 2 частини 1 ст.40 Закону №580-VIII передбачає, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У протоколах про адміністративне правопорушення та постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є посилання на відеофіксацію нагрудними нагрудних камер поліцейських ВО00023 та ВО00074.

А тому на переконання суду, відео з нагрудних камер поліцейських та показання свідків є належними і допустимими, достатніми доказами, на підставі яких суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення у вигляді: порушення вимог п. 1.1 розділ 34 Правил дорожнього руху; керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, оскільки таке не було надано на вимогу патрульних поліцейських; невиконання законних вимог поліцейських під час виконання ними службових обов`язків - відмова від проходження медичного освідчення на предмет встановлення ступені алкогольного сп`яніння за наявності зовнішніх ознак та проявів такого, які, в свою чергу, містять склад дисциплінарного проступку.

Стосовно пояснень представника позивача про закриття справ про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного проступку та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд зазначає наступне.

21.10.2020 інспектором УПП в Тернопільській області ДПП НП Гречкою А.Б. складено адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (а.с.40).

21.10.2020 інспектором УПП в Тернопільській області ДПП НП Чабаном В.В. складено адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення ст.44-3 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей (а.с.41).

Також 21.10.2020 інспектором УПП в Тернопільській області ДПП НП Чабаном В.В. винесено постанову щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, та порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг відповідно (а.с.42).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.11.2020, яке набрало законної сили 01.12.2020, у справі № 607/18009/20 за позовом ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області ДПП НП скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 736999 від 21.10.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн (а.с.78-80). Судове рішення обґрунтоване недоведеністю вини позивача в скоєнні адміністративних правопорушень через те, що з відеозапису нагрудних камер неможливо було ідентифікувати особу, яка керувала транспортним засобом, марку та номерних знак транспортного засобу.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.12.2020 провадження у справі №607/18149/20 стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у зв`язку з наявністю обставин, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, тобто відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.76-77). Постанова мотивована тим, що доказами по справі не підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_2 21.10.2020 о 00 год.10 хв. у м. Тернополі по вул. 15 Квітня.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2021 провадження у справі №607/18147/20 стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с.115).

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч.7 ст.78 КАС України).

З огляду на ці норми, суд зазначає, що висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Висновки інших судів щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов`язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.

Адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Відтак аргументи представника позивача про те, що судовими рішеннями Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху по порушеннях, відповідальність за які передбачено ч. 1ст. 122 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП , та закрито провадження у справах про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130, ст.44-3 КУпАП, не спростовують фактів про наявність складу дисциплінарного проступку у діях ОСОБА_1 .

Варто зауважити, що Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції. Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку.

Така правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі 816/1534/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 13.10.2020 у справі № 805/3079/17-а, 26.11.2020 у справі №580/1415/19, 24.09.2020 у справі № 420/602/19, 03.02.2021 у справі №822/1175/17.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то суд оцінює його з огляду на те чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

У цій справі суд вирішував питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності та з цією метою з`ясовував саме наявність складу дисциплінарного проступку в діяннях позивача.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, який полягає як у порушенні транспортної дисципліни, так і порушеннях службової дисципліни. І як вбачається з наказу про призначення службового розслідування від 21.10.2020 № 2917, службове розслідування було проведено саме за фактом складання стосовно позивача адміністративних матеріалів (протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП та постанови за ч.1 ст.126 КУпАП), а не за фактом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні цих порушень.

Враховуючи встановлені обставини у справі, які підтверджують у діях позивача складу дисциплінарного проступку, суд приходить до висновку про правомірність наказу відповідача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Суд вважає, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований, а також враховуючи діюче дисциплінарне стягнення у вигляді догани, попередньо застосоване до ОСОБА_1 згідно з наказом ГУНП в Тернопільській області від 03.09.2020 № 2415 (а.125-126).

Відтак, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування наказів ГУНП в Тернопільській області від 21.10.2020 №2927, від 21.10.2020 №250 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України, та похідних від них вимог про поновлення позивача на службі в Національній поліції України, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Керуючись статтями 72-77, 90, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Валова, 11, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 03 березня 2021 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.