Справа № 461/9278/20
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/9278/20
Провадження № 2-а/461/8/21
УХВАЛА

02.03.2021 року, суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці ДФС Македона Павла Миколайовича про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2020 року, до суду надійшов зазначений адміністративний позов, в якому позивач просить суд скасувати постанову по справі про порушення митних правил №1902/20900/19 від 04 червня 2019 року, про визнання його винним та скасування накладеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Також в матеріалах справи наявне клопотання позивача, в якому ОСОБА_2 , просить звільнити його від сплати судового збору.

Згідно з положеннями ч. З ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як встановлено судом, до позовної заяви позивачем не було додано документа (квитанції), який би підтверджував оплату судового збору.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року (справа № 543/775/17) була висловлена правова позиція щодо обов`язку сплати судового збору у справах про оскарження дій та рішень у справах про адміністративні правопорушення. У постанові зокрема зазначено наступне.

3 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір» № 3674-VI.

За статтями 1, 2 Закону № 3 674-VI судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Прийняття Закону № 3 674-VI не обмежує можливість дії чи прийняття у майбутньому законодавчих актів, які визначають пільги щодо сплати судового збору, отже, питання справляння судового збору, крім Закону № 3674-VI, може регулюватися іншим законодавством (наприклад, частиною другою статті 239-1 КАС України в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», згідно з якою за подання і розгляд заяви з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, судовий збір не сплачується, тоді як у Законі № 3674-VI такої підстави для звільнення від сплати судового збору немає).

Визначальним у такому випадку є наявність норми, припису про те, що у разі звернення до суду особа не обтяжується обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах при поданні до суду заяви чи скарги.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону №3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Також Законом України від 19 вересня 2013 року № 590-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесені зміни до положень КУпАП щодо сплати судового збору. Так статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами частини сьомої статті 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI). Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду закон не передбачає.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 169 КАС України).

У зв`язку з викладеним ухвалою судді від 13 листопада 2020 року, адміністративний позов був залишений без руху, позивачеві наданий строк 10 днів на виконання вимог законодавства та усунення зазначених недоліків.

Копія ухвали була направлена на адресу позивача, однак повернулася до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

З урахування викладеного, у зв`язку з не усуненням недоліків адміністративного позову, суд вважає за необхідне такий повернути позивачеві з усіма доданими документами.

Керуючись ч. 4 ст. 169 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці ДФС Македона Павла Миколайовича про скасування постанови в справі про порушення митних правил - повернути позивачеві з усіма доданими документами.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом 15 днів з дня оголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Д. Фролова