Справа № 540/3058/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3058/20
14 год.15 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю: представника позивача - Данилова О.Ф.,

представника відповідача - Рижова Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування наказу "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 " від 01.10.2020 року №65-ДВ,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивача) звернувся до суду із адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №65-ДВ від 01.10.2020 р. "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 "

Ухвалою від 20.10.2020 р. позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

09.11.2020 р. позивач вимоги ухвали виконав, недоліки позовної заяви усунув, у зв`язку з чим ухвалою від 13.11.2020 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 04.01.2021 р. задоволено клопотання представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Визначено здійснювати подальший розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначити підготовче засідання на 20.01.2021 р.

Ухвалою від 20.01.2021 р. клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату задоволено, відкладено розгляд справи та призначено підготовче судове засідання на 05.02.2021 року о 11:00 год.

Ухвалою від 05.02.2021 року закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 19.02.2021р.

Ухвалою від 19.02.2021р. у судовому засіданні оголошено перерву до 01.03.2021р.

У судовому засіданні 01.03.2021р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач обіймає посаду начальника Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За результатами проведеної перевірки виконавчого провадження № 52077663, заступник начальника Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахов Д.А. 06.08.2020 спрямував до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. На підставі зазначеного подання 01.10.2020 в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) прийняв наказ № 65-дв про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 . На переконання позивача, оспорюваний наказ є протиправним, оскільки у заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відсутні повноваження щодо витребування матеріалів виконавчого провадження, проведення перевірки з власної ініціативи, надання доручень начальнику органу ДВС. Позивач наголошує, що під час накладення дисциплінарного стягнення відповідачем не були враховані обставини, за яких був вчинений проступок. Посилаючись на викладене, вважає прийнятий наказ протиправним та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач 01.12.2020 надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти заявлених вимог, просить відмовити у їх задоволенні, з наступних підстав. Так, пп. 1, 4 п. 4 Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, визначено, що Управління, відповідно до покладених на нього завдань, організовує, контролює здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відповідним відділом примусового виконання рішень та відділом державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, а також здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями. Крім того, згідно із пп.10 п.10 Типового положення начальник Управління забезпечує здійснення перевірки законності виконавчих проваджень відповідно до вимог закону.

Стверджує, що абзацом шостим пункту 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 начальник Управління має повноваження перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані. Згідно абзацу першого пункту 2 розділу XII Інструкції № 512/5 начальник управління забезпечення примусового виконання рішень може проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи. Пунктом 3 розділу XII Інструкції № 512/5 передбачено, що перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби. Відповідач наголошує, що позивач у позовній заяві не заперечує сам факт вчинення дисциплінарного проступку, та не зазначив, які обставини не були враховані дисциплінарною комісією та мали значення під час дисциплінарного провадження.

У судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову із підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 обіймає посаду начальника Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

25 лютого 2020 року позивачем проведена перевірка законності виконавчого провадження № 52077663 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором, в результаті якої визнано дії державного виконавця такими, що здійснені із порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

01 липня 2020 року заступником начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астаховим Д.А. прийнято постанову про проведення перевірки виконавчого провадження № 52077663 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором та витребувано у Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) матеріали ВП № 52077663.

08 липня 2020 року заступником начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астаховим Д.А. постановою про перевірку виконавчого провадження:

- визнано дії державного виконавця такими, що здійсненні з порушенням вимог чинного законодавства:

- визнано дії начальника Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) такими, що вчиненні з порушенням вимог чинного законодавства:

- доручено начальнику Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вжити заходи щодо усунення порушень виявлених під час перевірки.

06 серпня 2020 року заступником начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астаховим Д.А. спрямовано до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1

01 жовтня 2020 року в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гумуржи Д. прийнято наказ № 65-ДВ «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Не погодившись із цим наказом, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача про протиправність спірного наказу, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначені Законом України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством (ч. 1 ст. 1 Закону № 889-VIII).

Відповідно до ст. 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Статтею 62 Закону № 889-VIII визначені обов`язки державного службовця щодо додержання службової дисципліни. Зокрема, державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців.

Згідно зі ст. 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є, зокрема, порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби (ч. 1 ст. 66 Закону № 889-VIII).

Отже, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є факт вчинення ним дисциплінарного проступку.

За змістом ст. 68 Закону № 889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно із ч. 1 ст. 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

За змістом ч. 1 ст. 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення визначені статтею 74 Закону № 889-VIII, зокрема, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (ч. 1 ст. 77 Закону № 889-VIII).

Судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваного наказу було подання дисциплінарної комісії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 від 22.09.2020 № 24146/04-54, згідно якого дисциплінарна комісія дійшла до висновку про наявність ознак дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VІІІ.

Варто відмітити, що у своїй позовній заяві позивач не оскаржує процедуру проведення дисциплінарного провадження, не оскаржує висновки дисциплінарного провадження, до яких дійшла дисциплінарна комісія та які стали підставою для винесення спірного наказу.

Позивач у позові лише посилається на незаконність призначення перевірки ВП № 52077663 із власної ініціативи начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахова Д.А., відсутність у останнього повноважень на витребування матеріалів ВП № 52077663 та надання відповідних доручень позивачу.

Щодо доводів позивача про відсутність у начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахова Д.А. повноважень на призначення перевірки з власної ініціативи, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 20 квітня 2016 року № 1183/5 (далі - Типове положення) основним завданням управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - Управління), окрім іншого, є організація, контроль та здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом.

Підпунктами 1 та 4 пункту 4 Типового положення визначено, що Управління, відповідно до покладених на нього завдань, організовує, контролює здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відповідним відділом примусового виконання рішень та відділом державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, а також здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями.

Відповідно до п.п. 10 п. 10 Типового положення начальник Управління забезпечує здійснення перевірки законності виконавчих проваджень відповідно до вимог закону.

Абзацом шостим пункту 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) начальник Управління має повноваження перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані.

Згідно абзацу першого пункту 2 розділу XII Інструкції № 512/5 начальник управління забезпечення примусового виконання рішень може проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Відтак заступник начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахов Д.А. який є одночасно начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції має повноваження на проведення перевірки законності виконавчого провадження ВП № 52077663, яке перебуває на виконанні у підпорядкованому органі, з власної ініціативи.

Щодо доводів позивача про відсутність у начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахова Д.А. повноважень на витребування матеріалів ВП № 52077663 для проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 розділу XII Інструкції № 512/5 передбачено, що перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби.

Разом із тим, суд відмічає, що наказом Міністра юстиції України від 01 грудня 2004 року №136/5 затверджено Порядок витребування та проведення перевірки виконавчого провадження (далі - Порядок).

Пунктом 1.2. вказаного Порядку визначено, що він поширюється на всі виконавчі провадження, які перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, у тому числі на зведені виконавчі провадження.

Відповідно до пункту 3.1. Порядку перевірити законність виконавчого провадження мають право: директор Департаменту ДВС та його заступники - виконавче провадження, що знаходиться на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів ДВС; начальники регіональних органів ДВС, їх заступники - виконавче провадження, що знаходиться на виконанні підрозділів примусового виконання рішень цих органів та територіальних органів ДВС, що їм підпорядковані.

Відповідно до пункту 2.1. Порядку перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними у пункті 3.1 цього Порядку, може проводитись: … 2.1.2. З власної ініціативи.

Крім того, згідно пункту 2.2. Порядку витребуванню для проведення перевірки підлягають виконавчі провадження, що знаходяться на виконанні у відповідному органі державної виконавчої служби.

Про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування, відповідно до пункту 3.2. Порядку, виноситься вмотивована постанова.

Відтак суд вважає безпідставним твердження позивача про відсутність у начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахова Д.А. повноважень на витребування матеріалів ВП № 52077663 для проведення перевірки.

Суд відмічає, що позивач не заперечував щодо проведення перевірки ВП № 52077663 на час її проведення та надав матеріали зазначеного виконавчого провадження вищестоящому керівнику без заперечень чи будь-яких зауважень.

Також суд вважає помилковим твердження позивача про відсутність у начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астахова Д.А. повноважень давати доручення позивачу в межах перевірки ВП № 52077663, оскільки частиною 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Таким чином суд вважає проведення начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астаховим Д.А. перевірки ВП № 52077663 з власної ініціативи правомірним та таким, що вчинене в межах та у спосіб, передбачений законом.

Щодо правомірності спірного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне.

Спірним наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №65-ДВ від 01.10.2020 р. "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 " до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Зазначений наказ прийнятий за результатами дисциплінарного провадження на підставі подання дисциплінарної комісії від 22.09.2020р.

За результатами здійснення дисциплінарного провадження Дисциплінарною комісією встановлено, що начальником Суворовського районного відділу ДВС у м. Херсоні (далі Відділ) ОСОБА_1 вчинений дисциплінарний проступок, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» , а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

До Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області управління юстиції для розгляду надійшла скарга представника АТ «Укрсиббанк» Мініна С.О. на дії та бездіяльність начальника Відділу Братішевського В.С. по виконанню виконавчого провадження № 52077663. Звертаючись до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області управління юстиції на дії та бездіяльність начальника Відділу, представник стягувана вказував на те, що за період перебування виконавчого документа на примусовому виконанні, а саме з 02.09.2016, рішення суду не виконується. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно № 92508892 від 21.07.2017 за боржником зареєстровано нерухоме майно - садовий будинок. Однак, державним виконавцем не вчинялись виконавчі дії спрямовані на виконання рішення суду, контроль начальника Відділу був відсутній, у зв`язку з чим: 06.08.2018, 25.09.2018, 29.01.2020 стягувачем на адресу Відділу неодноразово було подані скарги.

Керуючись вимогами статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», розділу 12 Інструкції з організації примусового «виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція), начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області управління юстиції Астаховим Д.А., з власної ініціативи, у період з 06.07.2020 по 08.07.2020 проведено перевірку виконавчого провадження № 52077663, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк».

За результатами перевірки виконавчого провадження № 52077663 винесено постанову від 08.07.2020, згідно з якою дії начальника Відділу Братішевського В.С. визнано такими, що вчинені з порушенням вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3, 7 розділу XII Інструкції, пункту 2 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Мінюсту України від 05.08.2016 № 2432/5 (далі - Положення про АСВП).

Дії старшого державного виконавця Відділу Кузьменко В.О. по виконанню виконавчого провадження № 52077663 визнано такими, що здійснені з порушенням вимог статті 11, частини другої статті 25, статей 28, 30, частини першої статей 31, 52, частини другої статті 57, частини першої, другої статті 13, пункту 19 частини третьої статі 18, частини першої статті 18, частини п`ятої статті 24, частини п`ятої статті 26, частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 2 розділу IV Положення про АСВП.

25.02.2020 начальником Відділу Братішевським В.С. при розгляді скарги на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу Кузьменко В.О., проведено перевірку законності виконавчого провадження № 52077663.

Згідно з постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження № 52077663 дії державного виконавця Відділу Кузьменко В.О. визнано такими, що здійснені з порушенням вимог статті 48 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов`язано старшого державного виконавця Відділу Кузьменко В.О. у строк до 16.03.2020 провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Перевіркою встановлено, а Дисциплінарним провадженням підтверджено, що начальником Відділу при проведенні перевірки не враховано порушення, допущені державним виконавцем під час виконання даного виконавчого провадження, зокрема вимог статті 11, частини другої статті 25, статей 28, 30, частини першої статті 31, статті 52, частини другої статті 57 Закону, частини першої та другої статті 13, частини першої статті 18, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 7 розділу І Інструкції, пункту 2 розділу IV Положення про АСВП.

Крім того, при винесенні постанови за результатами перевірки законності виконавчого провадження № 52077663 начальником Відділу не дотримано вимог до оформлення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, визначених пунктом 3, 7 розділу XII Інструкції, зокрема в зазначеній постанові, у мотивувальній частині не зазначено строки проведення перевірки, та короткий зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону України «Про виконавче провадження». Також, в порушення вимог статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 2 Розділу IV Положення про АСВП, начальником Відділу Братішевським В.С. постанова про результати перевірки виконавчого провадження від 25.02.2020 виготовлена не за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження, та внесена до АСВП лише 24.06.2020.

Зазначені недоліки кваліфіковані як неналежне виконання позивачем посадових обов`язків.

Суд наголошує, що позивач у позовній заяві не навів жодного аргументу та не надав суду жодного доказу на спростування обставин порушень, викладених у поданні та спірному наказі.

Представник позивача у судовому засіданні стверджував про безпідставність доводів відповідача щодо порушення в частині того, що постанова про результати перевірки виконавчого провадження від 25.02.2020 виготовлена позивачем не за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження, та внесена до АСВП лише 24.06.2020, мотивуючи тим, що такі постанови виготовляються у паперовому вигляді, а потім завантажуються до АСВП та про відсутність таких доказів у матеріалах дисциплінарної справи.

Суд не погоджується із таким твердженням позивача, з огляду на наступне.

Пунктом 2 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за № 1126/29256 (далі Положення № 1126) визначено, що автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система, АСВП) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Відповідно до частини 4 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Водночас, частиною 4 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи виконавчого провадження тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Пунктом 5 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 визначено, що основною інформаційною базою про здійснення виконавчого провадження є автоматизована система виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 6 розділу І Положення № 1126, система забезпечує реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції та етапів її проходження; об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями; реєстрацію виконавчих дій та виготовлення документів виконавчого провадження; контроль за дотриманням строків вчинення виконавчих дій; надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження; централізоване зберігання документів виконавчого провадження в електронному вигляді.

Інформація із Системи щодо виконавчого провадження надається шляхом формування інформаційної довідки та її друку (пункт 4 розділу VI Положення № 1126), яка містить узагальнену інформацію по виконавчому провадженню.

В інформаційній довідці із Системи, зазначаються відомості у тому числі про рішення, виконавчі дії (в тому числі змінені та видалені) з відображенням дати та часу прийняття рішення і здійснення відповідних дій у Системі.

Водночас, у даній довідці зазначають лише винесені постанови, а скан-копїї документів не відображаються.

У матеріалах дисциплінарної справи, дослідженої судом, наявна інформаційна довідка виконавчого провадження № 52077663 станом на 17.09.2020р., тобто після винесення постанови позивачем про проведення перевірки виконавчого провадження № 52077663. Суд відмічає, що дана довідка не містить інформації щодо постанови від 25.02.2020р. про результати перевірки ОСОБА_1 виконавчого провадження № 52077663

Суд витребував у відповідача докази наявності/відсутністю постанов про проведення перевірки та про результати перевірки виконавчого провадження №52077663, проведені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 із зазначенням дати їх внесення до Системи.

На виконання ухвали суду відповідачем надані скріншоти з АСВП зведеного виконавчого провадження №53051809 (розділ СКАН-КОПІЇ). Згідно відомостей робочого поля виконавчого провадження № 52077663 у Системі, скановані копії вказаних постанов внесено до АСВП 24.06.2020 - постанова від 25.02.2020 та 23.07.2020 - постанова від 08.07.2020.

Відтак доводи представника позивача про відсутність доказів порушення ОСОБА_1 . Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження є безпідставними.

Щодо твердження позивача про не врахування відповідачем усіх обставин при застосуванні дисциплінарного стягнення шляхом оголошення догани, суд зазначає наступне.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону № 889-VІІІ, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (ч. 3 ст. 66 Закону № 889-VІІІ).

Обрання виду дисциплінарного стягнення належить виключно до повноважень керівника. До того ж, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків ч. 3 ст. 66 Закону № 889-VІІІ прямо передбачає застосування стягнення у вигляді догани.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень податкового органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що спірне рішення є правомірним, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідач обґрунтував та довів доказами правомірність спірного рішення, разом із тим, як доводи позивача про незаконність спірного рішення були спростовані відповідачем та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

За приписами статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, не підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03 березня 2021 р.

Суддя Г.М. Морська

кат. 106020000