Справа № 160/8652/20
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2021 року Справа № 160/8652/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
при секретарі Піддубцеві О.В.,
представника позивача Тимофієва Є.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ СТАЛІ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
29.07.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТ СТАЛІ» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/8652/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 26.08.2020 року.
25.08.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання.
В підготовче судове засідання, призначене на 26.08.2020 року, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено розгляд справи до 14.09.2020 року.
В підготовче судове засідання, призначене на 14.09.2020 року, з`явились представники сторін. Судом відкладено розгляд справи до 23.09.2020 року для надання відповіді на відзив.
22.09.2020 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій викладено незгоду з позицією відповідача, викладеній у відзиві та вказано, що в запиті №5 від 28.11.2019 року, перевіряючі запитували лише договір по правовідносинам з ПТМЗ «Буд-Сервіс», а не всі договори, по яким виникла дебіторська заборгованість. Тому відповідач не може посилатись на відсутність тих документів, які він не запитував. Обставина, на яку полається відповідач щодо ненадання документів та винесення по цьому факту податкового повідомлення-рішення спростовується рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/4920/20. Відповідно до картки рахунку №949 за 2018 рік списання безнадійної дебіторської заборгованості здійснено на суму 2837472,00 грн. по 2 контрагентам. Але ні в акті перевірки, ні у відзиві на позов не вбачається по яких контрагентах, на думку перевіряючих, було безпідставно списано дебіторську заборгованість. Перевіряючі зазначили в акті перевірки, що загальна сума витрат, яка відображена у бухгалтерському рахунку 79 «Фінансові результати» за ІІІ квартали 2019 року, становить 22375641 грн. Але зазначена сума не відповідає тій сумі, які відображена в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 79 за 9 місяців 2019 року позивача. Посадові особи ГУ ДПС у Дніпропетровській області при обґрунтуванні порушення щодо завищення податкового кредиту з ПДВ брали до уваги подані ТОВ «Ньюкос» уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2019 року від 02.10.2019 року та уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2019 року від 08.10.2019 року, які не входять в перевіряємий період.
23.09.2020 року представником позивача подано до суду клопотання про долучення доказів.
В підготовче судове засідання, призначене на 23.09.2020 року, з`явились представники сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 року зупинено провадження в адміністративній справі №160/8652/20 до набрання законної сили рішенням суду по справі № 160/4920/20.
За допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень було встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 р. апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №160/4920/20 залишено без змін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 року поновлено провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 25.01.2021 року.
В підготовче судове засідання, призначене на 25.01.2021 року, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено розгляд справи до 11.02.2021 року.
22.01.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
В підготовче судове засідання, призначене на 11.02.2021 року, з`явились представники сторін. Судом відкладено розгляд справи до 23.02.2021 року для надання необхідних доказів по суті справи.
В підготовче судове засідання, призначене на 23.02.2021 року, з`явився представник позивача, подав клопотання про закриття підготовчого провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 02.03.2021 року.
26.02.2021 року представником позивача подано заяву про розподіл судових витрат.
В судове засідання, призначене на 02.03.2021 року, з`явився представник позивача, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача підтримав обрану правову позицію.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
На підставі направлень від 06.11.2019 року №№6144, 6145, 6146, 2118, 2120, 2121, 2123, відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 29.10.2019 року №1016-п, проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Сталі» з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.
Висновком акту перевірки встановлені наступні порушення:
10.02.2020 року позивачем подано заперечення на акт перевірки.
На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 25.02.2020 року:
Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Таким чином, звертаючись до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення, позивач вправі посилатись на процедурні порушення проведення перевірки та надіслання рішень за результатами перевірки, а суд зобов`язаний надавати правову оцінку таким доводам позивача в першу чергу.
В позовній заяві позивачем зазначено про порушення процедури складання акту перевірки.
Відповідно до п.86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Пунктом 86.3 ст. 86 ПК України визначено, що акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).
У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727 затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами.
Відповідно до п.3 розділу V Порядку №727 акт (довідка) документальної перевірки після його (її) реєстрації надається платнику податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі), який зобов`язаний його підписати.
У разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноваженою ним особи) від підписання акта (довідки) документальної перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови, про що ставиться відмітка в акті (довідці) документальної перевірки.
Пунктом 2 розділу ІV Порядку №727 усі додатки, які складені під час перевірки та містять інформацію про діяльність платника податку (крім додатків, що містять інформацію службового характеру, аналіз фінансово-господарської діяльності платника податків та про опрацювання встановлених ризикових операцій, матеріали зустрічних звірок), відомості або таблиці, в яких згруповані факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, підписуються посадовими особами контролюючого органу, які здійснили перевірку, та платником податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) та додаються до двох примірників акта (довідки) документальної перевірки та є його (її) невід`ємною частиною.
З аналізу наведених норм, судом встановлено, що всі додатки до акту перевірки мають бути підписані тими посадовими особами контролюючого органу, якими було здійснено перевірку.
В порушення зазначених норм відповідачем не надано на підпис акт перевірки від 06.12.2019 року представникам позивача. Доказів зворотнього відповідачем суду не надано та вказаного не спростовано.
В акті перевірки від 06.12.2019 року зазначено, що перевірка здійснювалась:
- Цукановим Володимиром Анатолійовичем - заступником начальника відділу перевірок платників Кам`янського управління управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Дніпропетровській області;
- Ємцовим Євгеном Олеговичем головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників Кам`янського управління управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Дніпропетровській області;
- Ванюшиною Інною Дмитрівною - головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Як встановлено судом, додатки до акту перевірки від 06.12.2019 року, які складені під час перевірки, в порушення п. 2 розділу ІV Порядку №727 не підписані ОСОБА_1 .
Мотивованих пояснень щодо встановленого порушення відповідачем не надано. Суд зазначає, що додатки до акту перевірки підписуються тими особами, які перевірили документи позивача, надані під час проведення перевірки (досліджені господарські правовідносини).
Відповідно до абз. 5 п.3 розділу V Порядку №727 один примірник акта (довідки) документальної перевірки з відповідними додатками у день його підписання або відмови від підписання вручається (надсилається) платнику податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі).
В порушення наведеної норми, відповідачем акт перевірки від 06.12.2019 року не надано на підпис, хоча перевірка була виїзна та про проведення перевірки було повідомлено директора ОСОБА_2 та вчинено запис в журналі реєстрації перевірок 11.11.2019 року, про що зазначено в самому в акті перевірки. Відповідачем, також, не складався акт про відмову від підпису.
Також, в порушення абз. 5 п.3 розділу V Порядку №727 акт перевірки від 06.12.2019 року було надіслано позивачу 28.12.2019 року, що підтверджується штампом на поштового конверті.
Мотивованих пояснень або доказів на спростування встановленого порушення відповідачем не надано.
Стосовно тверджень представника позивача про порушення строків направлення податкових повідомлень-рішень, судом встановлено, що відповідно до п. 86.6 ст. 86 ПК України (в редакції, яка була чинна на день винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204 затверджений Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платниками податків.
Згідно з абз. 3 п. 1 розд. ІІІ Порядку №1204 після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб.
Судом встановлено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті 25.02.2020 року, проте направлені на адресу позивача лише 06.03.2020 року, що підтверджується штампом поштового відділення Укрпошти на поштовому конверті.
Таким чином, судом встановлено та підтверджено під час розгляду справи доводи позивача щодо порушення процедури складання акту перевірки та направлення податкових повідомлень-рішень.
Однак, суд зазначає, що сам факт затримки контролюючим органом строків направлення податкового повідомлення-рішення не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо своєчасної сплати суми податку. У будь-якому випадку порушення строку направлення податкового повідомлення-рішення, жодним чином не впливає на його законність.
Якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції, та з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, таке рішення є правомірним, навіть у разі, коли порушено строки його надсилання (вручення), передбачені Податковим кодексом України.
Відповідна правова позиція викладена в постанова Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 820/1975/17.
На підставі зазначеного, перевіркою зроблено висновок, що ТОВ «Світ Сталі» при декларуванні допущено порушення вимог п.44.1 ст. 44. п.193.1 ст. 193, п.198.3 ст.198 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2019 року у сумі 20 640 грн.
Відповідно до п.77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Таким чином, відповідачем чітко визначені строки, які підлягають перевірці - з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року.
При проведенні перевірки, відповідач обмежений строками дослідження питань, визначених в наказі про проведення перевірки, та позбавлений права виходити за встановлені межі строку періоду, за який проводиться перевірка.
З аналізу встановлених під час проведення перевірки висновків та співставлення їх з документами, які вивчались перевіряючими під час проведення перевірки, судом встановлено, що посадові особи ГУ ДПС у Дніпропетровській області при обґрунтуванні порушення щодо завищення податкового кредиту з ПДВ брали до уваги подані ТОВ «Ньюкос» уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2019 року від 02.10.2019 року №28297565 та уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2019 року від 08.10.2019 року №28863429, які не входять в перевіряємий період.
Суд звертає увагу відповідача, що платник податків не міг здійснити коригування до 30.09.2019 року по документам, які створені 02.10.2019 року та 08.10.2019 року контрагентом ТОВ «НЬЮКОС».
Посадові особи відповідача в акті перевірки обґрунтовують порушення п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України неправомірним списанням платником податків дебіторської заборгованості та розбіжністю між бух. рах. 79 за 2018 рік, за три квартали 2019 року та фінансовими звітами (форма №2) за 2018 рік та за три квартали 2019 року.
Під час перевірки встановлено, що ТОВ «Світ сталі» списано на витрати безнадійну дебіторську заборгованість на загальну суму 4 076 093,00 грн., в тому числі: за 2017 рік - 1238621,00 гри. та 2018 рік - 1837472,00 грн.
З акту перевірки відомо, що ТОВ «Світ сталі» на запит контролюючого органу не надано інформацію щодо вжитих заходів ТОВ «Світ сталі» по стягненню дебіторської заборгованості, а також судові ухвали по стягненню дебіторської заборгованості, договори, по яким виникла дебіторська заборгованість, платіжні доручення по взаємовідносинах з ПМТЗ «Буд-Сервіс».
Як свідчать матеріали справи, у відповіді на заперечення на акт перевірки зазначено, що згідно з переліком вилучених слідчими Генеральної прокуратури України документів ТОВ «Світ сталі» в протоколі обшуку від 04.06.2015 не зазначено, що саме вищезазначені документи були вилучені.
Таким чином, під час перевірки не встановлено підстави виникнення дебіторської заборгованості та визначення її товариством як безнадійної.
Перевіркою зроблено висновок, що ТОВ «Світ сталі» на порушення п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України безпідставно віднесено до складу витрат списану як безнадійну дебіторську заборгованість за 2017 - 2018 роки у сумі 4 076 093 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року у справі №160/4920/20 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Сталі» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 02.12.2019 року № .

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 року у справі №160/4920/20 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року у справі №160/4920/20 залишено без змін.

Ухвалою від 11.01.2021 року у справі №160/4920/20 Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Отже, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року у справі №160/4920/20 набрало законної сили 09.12.2020 року.

Вказаним рішенням встановлено, що посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу від 29.10.2019 №1016-п проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ Світ Сталі з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством за період з 01.10.2016 по 30.09.2019.

В ході перевірки відповідачем надано запит про надання документів №3 від 25.11.2019, згідно якого необхідно надати інформацію та документи стосовно розбіжності витрат між бухгалтерським обліком та деклараціями з податку на прибуток, у зв`язку з чим ТОВ Світ Сталі необхідно надати інформація та документи стосовно даних різниць.

Згідно з актом приймання - передачі документів №1 від 12 листопада 2019 року ТОВ Світ Сталі передано для перевірки контролюючому органу наступні документи:

1. Зворотно-сальдові відомості бухгалтерського обліку по всім рахункам в розрізі субрахунків за період з 01.10.2016 по 31.12.2016, 2017 рік, 2018 рік., з 01.01.2019р по 30.09.2019;

2. Зворотно-сальдові відомості бухгалтерського обліку в розрізі субрахунків по рахункам 361, 631, 70-98 за період з 01.10.2016 по 31.12.2016, 2017 рік, 2018 рік, з 01.01.2019 по 30.09.2019;

3. Журнали-ордери бухгалтерського обліку в розрізі субрахунків по рахункам 361, 631, 70-98 за період з 01.10.2015 по 31.12.2016, 2017 рік, 2018 рік, з 01.01.2019 по 30.09.2019;

4. Картки рахунків бухгалтерського обліку в розрізі субрахунків по рахункам 361, 631, 70-98 за період з 01.10.2016 по 31.12.2016, 2017 рік, 2018 рік, з 01.01.2019 по 30.09.2019;

5. Аналіз рахунків бухгалтерського обліку в розрізі субрахунків по рахункам 361, 631, 70-98 за період з 01.10.2016 по 31.12.2016, 2017 рік, 2018 рік, з 01.01.2019 по 30.09.2019;

6. Картка рахунку: бухгалтерського обліку 311 за 2018 рік.

Згідно з актом приймання - передачі документів № 2 від 15 листопада 2019 року ТОВ Світ Сталі було передано для перевірки контролюючому органу наступні документи:

1. Оборотно-сальдові відомості бухгалтерського обліку по рахункам (в розрізі субрахунків) 10-67 за період 4 квартал 2016 року, 2017 рік, 2018 рік, 9 місяців 2019 року;

2. Журнали-ордери бухгалтерського обліку по рахункам (в розрізі субрахунків) 10-67 за період 4 квартал 2016 року, 2017 рік, 2018 рік, 9 місяців 2019 року;

3. Картки рахунків бухгалтерського обліку по рахункам (в розрізі субрахунків) 10-67 за період 4 квартал 2016 року, 2017 рік, 2018 рік, 9 місяців 2019 року;

4. Аналіз рахунків бухгалтерського обліку по рахункам (в розрізі субрахунків) 10-67 за період 4 квартал 2016 року, 2017 рік, 2018 рік, 9 місяців 2019 року;

5. Штатний розклад підприємства на 01.10.2016, 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, 30.09.2019;

6. Наказ про облікову політику підприємства;

7. Копія наказу про призначення директора.

Також, в ході проведення перевірки ТОВ Світ Сталі перевіряючими контролюючого органу надано запит про надання документів від 28.11.2019 № 5, в якому зазначено, що при здійсненні розрахунку загальної суми витрат за 2018 рік не враховано 2400000,00 грн. сума списаної безнадійної дебіторської заборгованості по контрагенту ПМТЗ Буд-Сервіс та до складу витрат віднесено суми безнадійно списаної дебіторської заборгованості по контрагентам ТОВ Юг Трейд Груп та ТОВ ДІЛМАКС ТРЕЙД, у зв`язку з чим необхідно надати документи та інформацію:

- яким чином ТОВ Світ Сталі намагалось стягнути дебіторську заборгованість по взаємовідносинам з ПМТЗ "Буд - Сервіс, які були вжиті заходи?

Також, необхідно надати документи:

- судові ухвали по стягненню дебіторської заборгованості з ПМТЗ "Буд-Сервіс";

- договори по взаємовідносинам з ПМТЗ "Буд-Сервіс";

- платіжні доручення по взаємовідносинам з ПМТЗ "Буд-Сервіс";

Окрім того, ТОВ Світ Сталі необхідно надати інформацію:

- яким чином ТОВ Світ Сталі намагалось стягнути дебіторську заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ "Юг Трейд Груп", ТОВ "Ділмакс Трейд", які були вжиті заходи?

Також, необхідно надати документи:

- судові ухвали по стягненню дебіторської заборгованості з ПМТЗ "Буд-Сервіс";

- договори по взаємовідносинам з ПМТЗ "Буд-Сервіс";

- платіжні доручення по взаємовідносинам з ПМТЗ "Буд-Сервіс".

28.11.2019 року за №28/11-01 позивачем надано лист-відповідь на запит №5, в якому повідомлено, що надати договори, платіжні доручення або інші документи по взаємовідносинам з контрагентами ПМТЗ Буд-Сервіс, ТОВ ДІЛМАКС ТРЕЙД, ТОВ Юг трейд груп позивач не має можливості через те, що підприємству не були повернуті первинні документи, що вилучені слідчими ГСУ Генеральної прокуратури України 04.06.2015 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/18387/15-к від 27.05.2015. Через відсутнісь будь-яких первинних документів по причині їх вилучення ТОВ Світ Сталі не мало можливості своєчасно здійснити претензійно - правову роботу по означеним контрагентам і термін позовної давності сплинув.

Оскільки станом на 29.11.2019 року ТОВ Світ Сталі до перевірки вищезазначені документи надано не в повному обсязі, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем норми ст. 121, п.85.2 ст. 85, п.44.1, п.44.6 ст.44, пп.20.1.6, пп.20.1.8 п.20.1 ст.20, пп.16.1.9 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, про що складено акт від 29.11.2019 №13355/04-36-14-18/35935913 про ненадання документів.

На підставі відповідного висновку податкового органу, викладеного в акті від 29.11.2019 року №13355/04-36-14-18/35935913 про ненадання документів, відповідачем зроблено висновки про завищення ТОВ «Світ Сталі» податкових зобов`язань з податку на прибуток, правомірність яких розглядається у справі №160/8652/20.

Як вже зазначено судом у справі №160/4920/20, в акті про ненадання документів від 29.11.2019 року № 13355/04-36-14-18/35935913 відповідач посилається на те, що позивач не надав документи в повному обсязі на запити за №3, №5.

Проте, контролюючим органом не зазначено, які конкретно документи не було надані до перевірки.

Відповідно до змісту запиту від 25.11.2019 №3 відповідачем зазначено, що згідно наданих документів встановлено розбіжність витрат між бухгалтерським обліком та деклараціями з податку на прибуток.

Згідно бух. рах. 79 за 2018 рік загальна сума витрат становить 50706046 грн. Згідно фінансового звіту (форма №2) за 2018 рік витрати (рядок 2285) становлять 53127822 грн. Розрахункові витрати по декларації за 2018 рік також становлять 53127822 грн., також згідно форми №2 за 2018 рік (ряд.1 Дохід - ряд.2 Фін. результат). Різниця складає 2 421 754 грн.

Згідно бух. рах. 79 за 2019 рік загальна сума витрат становить 22375641 грн. Згідно фінансового звіту (форма №2) за 2019 рік витрати (рядок 2285) становлять 23911436 грн. Розрахункові витрати по декларації за 2019 рік також становлять 23911436 грн, і також згідно форми №2 за 2018 рік (ряд.1 Дохід - ряд.2 Фін. результат). Різниця складає 1 535 759 грн.

У зв`язку з чим, ТОВ Світ Сталі необхідно надати інформацію та документи стосовно даних різниць.

Суд відзначає, що в означеному запиту № 3 відсутній чіткий перелік інформації, яка запитується та перелік документів, які необхідно надати контролюючому органу до перевірки.

До того ж, відповідно до актів прийму-передачі документів від 12.11.2019 року №1 та від 15.11.2019 №2, позивачем надано витребувані документи, у той же час контролюючим органом не зазначено, неповнота надання яких саме документів стала підставою для винесення акта про ненадання документів від 29.11.2019 № 13355/04-36-14-18/35935913.

Відповідно до запиту від 28.11.2019 року №5 контролюючим органом витребувано документи та інформацію стосовно того, яким чином ТОВ Світ Сталі намагалося стягнути дебіторську заборгованість по взаємовідносинам з ПМТЗ "Буд - Сервіс, які були вжиті заходи; судові ухвали по стягненню дебіторської заборгованості від ПМТЗ "Буд-Сервіс"; договори по взаємовідносинам з ПМТЗ "Буд-Сервіс"; платіжні доручення по взаємовідносинам з ПМТЗ "Буд-Сервіс"; інформацію стосовно того, яким чином ТОВ Світ Сталі намагалось стягнути дебіторську заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ "Юг трейд груп", ТОВ "Ділмакс Трейд", які були вжиті заходи; судові ухвали по стягненню дебіторської заборгованості від ПМТЗ "Буд-Сервіс"; договори по взаємовідносинам з ПМТЗ "Буд-Сервіс"; платіжні доручення по взаємовідносинам з ПМТЗ "Буд-Сервіс".

ТОВ Світ Сталі листом від 28.11.2019 №28/11-01 надало відповідь на запит від 28.11.2019 №5, в якому повідомлено контролюючий орган, що позивач не має можливості надати запитувані документи через те, що слідчими ГСУ Генеральної прокуратури України 04.06.2015 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/18387/15-к від 27.05.2015 вилучено документи у ТОВ Світ Сталі, а також додано протокол обшуку від 04.06.2015, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

В рішенні суду у справі №160/4920/20 зазначено, що в матеріалах справи міститься протоколу обшуку від 04.06.2015, з якого встановлено, що слідчим ГСУ Генеральної прокуратури України було вилучено документи за період 2012-2015 роки.

Стосовно витребування контролюючим органом судових ухвал по стягненню дебіторської заборгованості з ПМТЗ "Буд-Сервіс", суд у справі №160/4920/20 зазначає, що судові рішення не є первинними бухгалтерськими документами у розумінні вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Окрім того, позивач пояснив, що заборгованість ПТМЗ "Буд-Сервіс" перед позивачем виникла в 2014 році. У зв`язку зі спливом позовної давності, позивачем відповідно до пп.139.2.2 п.139.2 ст.139 ПК України було віднесено до складу витрат суми безнадійної списаної дебіторської заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стосовно доводів позивача про неможливість надання документів по списанню дебіторської заборгованості по взаємовідносинам з ПТМЗ "Буд-Сервіс", рішення суду у справі №160/4920/20 підтверджує той факт, що ТОВ «Світ Сталі» листом від 28.11.2019 №28/11-01 надало відповідь на запит від 28.11.2019 №5, в якому повідомлено контролюючий орган, що позивач не має можливості надати запитувані документи через те, що слідчими ГСУ Генеральної прокуратури України 04.06.2015 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/18387/15-к від 27.05.2015 вилучено документи у ТОВ Світ Сталі, а також додано протокол обшуку від 04.06.2015 року.

Таким чином, з метою з`ясування вчинення позивачем дій, спрямованих на стягнення з ПТМЗ "Буд-Сервіс" заборгованості необхідно встановити, чи мало підприємство змогу здійснювати відповідні дії з огляду на наявність або відсутність документів, що надають право на стягнення заборгованості.

В матеріалах справи №160/8652/20, що розглядається, міститься протокол обшуку від 04.06.2015 року з переліком вилучених документів, на який посилається позивач.

Судом встановлено, що правовідносини між позивачем та ПТМЗ "Буд-Сервіс" були оформлені договором кредитної лінії №386 від 29.03.2013 року, договором поруки №386/1/16 від 24.06.2014 року, договором про виконання зобов`язань від 24.06.2014 року, додатковою угодою №1 від 01.10.2014 року, довідкою №9495/31.1-17 від 01.10.2014 року.

Аналізуючи перелік вилучених документів, що визначений в протоколі обшуку від 04.06.2015 року, судом не встановлено вилучення Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000863 від 12.05.2015 року, відповідних договорів, укладених з ПТМЗ "Буд-Сервіс".

Проте, позивачем 23.02.2021 року долучено до матеріалів справи копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2015 року у справі №757/18387/15-к.

Вказаною ухвалою клопотання слідчого ГС в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України Зарічанського Р.О. про проведення обшуку задоволено, надано ст. слідчому в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України Семеновичу С.М.. ст. слідчому в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України Воробей О.П., слідчому в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України Хитю Ю.П., слідчому в ОВС 1СУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та слідчим, слідчої групи: слідчому в ОВС СВ прокуратури Тернопільської обасті Сенюті В.С., ст. слідчому СВ прокуратури Чернігівської обл. Дрозду М.С., слідчому першого СВ прокуратури Донецької обл. Зарічанському Р.О., ст. слідчому другого СВСУ прокуратури Київської обл. Житняку О.В., ст. слідчому СВ прокуратури Рівненської обл. Малому В.О. та за їх дорученням в порядку ст. 40 КПК України оперативним підрозділам, дозвіл на проведення обшуку у приміщенні ТОВ «Світ сталі», розташованому за адресою: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Гагаріна 40, корп. 35, з метою відшукання та вилучення оригіналів документів (в тому числі комп`ютерної техніки, а саме персональних комп`ютерів та інших електронних носіїв інформації на яких міститься зафіксовані за допомогою письмових знаків, звукозображання відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження) що підтверджують фінансово-господарську діяльність ТОВ «Світ сталі» () з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (), ТОВ «Максметінвест» (СДРПОУ 37577447), ТОВ «Портал-Ал» (), ТОВ «Фінанс проект» (), ТОВ «Український Центр послуг» (), ТОВ «Торговий Дім «Ветек» (), ТОВ НУП «Дітекон» (), ТОВ «Буд-Сервіс» (), ТОВ «Темп» (), ТОВ «ТД «Содружество» (). ПІТ «Актив-Плюс 2008» (), ТОВ «Метагор» (), ТОВ «Імпульс-Дон» (). ТОВ «Старметпром» (), ТОВ «БК Євросіті» (), ТОВ «Стілінвест-Україна» () ТОВ «Бізнес проф» (). ТОВ «Ідлер-Буд» (), ТОВ «Сталь Груші України» () та ТОВ «ТК «Енергостіл» (), за період з 2009 року по теперішній час, а саме: договорів купівлі-продажу та додаткових угод з додатками до них, акти прийому передачі, актів звірки взаєморозрахувків, податкові, видаткові, прибуткові та товарно-транспортні накладні, платіжних доручень, рахунків-фактур, виписки руху коштів по розрахунковим рахункам підприємства у банківських установах, ділового листування та інших документів, що підтверджують перерахування коштів та виконання зобов`язань за договорами, за період з 2009 року по теперішній час: документів, які підтверджують придбання ТМЦ або їх власне виробництво; документів, які підтверджують відкриття депозитних рахунків (із зазначенням таких рахунків) та суми отриманих коштів, які перераховувались на них в період з 2009 року по теперішній час; документів, які які підтверджують інформацію щодо руху коштів по рахунках ТОВ «Світ сталі»; документів, які містять детальну інформацію стосовно керівників, засновників, представників ТОВ «Світ Сталі» засобів зв`язку з ними; статуту ТОВ «Світ сталі» функціональних обов`язків, наказів про призначення, переміщення та звільнення керівників та головного бухгалтера та іншої документації, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, судом встановлено, що вилучення документів по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Світ сталі» відбулось на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2015 року у справі №757/18387/15-к, яка є обов`язковою до виконання.

Щодо інших контрагентів, слід зазначити, що правоохоронними органами вилучалися всі первинні документи по контрагентам навіть по тих, які не вказані в ухвалі від 27.05.2015 року.

Як вбачається з протоколу обшуку від 04.06.2015 року слідчими були вилучені первинні документи, в тому числі за 2014 рік. Це підтверджується наступним, в протоколі зазначено, що вилучено зокрема «Документи ТОВ «Світ Сталі» на 1 689 аркушах, «Папка чорного кольору «ООО Мир Стали» расход 2014 год (том 1), в якій знаходяться видаткові накладні на 2 аркушах», «Папка чорного кольору «ООО Мир Стали» расход 2014 год (том 2), в якій знаходяться видаткові накладні на 76 аркушах», «Папка чорного кольору «ООО Мир Стали» банк 2014 год, в якій знаходяться банківські виписки на 263 аркушах» .

Так дійсно в протоколі обшуку конкретно не вказано назву частин документів, але протокол складався безпосередньо слідчим. Також в зауваженнях до протоколу обшуку керівник підприємства ОСОБА_2 зазначала, що «1. Під час обшуку вилучені документи, які перераховані в ухвалі суду», «8. Під час обшуку вилучені документи, які не мають відношення до взаємовідносин ТОВ «Світ сталі» з підприємствами, перелічених в ухвалі суду».

Порядок надання платниками податків документів визначено статтею 85 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 1 пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з пунктом 85.4 цієї статті при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) ( пункт 85.8 ).

Відповідно до пункту 85.9 статті 85 ПК України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Отже, наявність первинних документів під час проведення перевірки є необхідною умовою для підтвердження правомірності формування даних податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати такі первинні документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з обов`язком контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів. Ненадання платником податків відповідних документів прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними чи іншими компетентними органами. Якщо до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати контролюючому органу для проведення перевірки копії вказаних документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів, а терміни проведення такої перевірки, у тому числі, розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Підтверджене належним чином вилучення первинних документів правоохоронними органами у платника податків не прирівнюється до відсутності документів як підстави для того, щоб перевірка була проведена виходячи з податкової інформації, яка є в розпорядженні контролюючого органу.

У свою чергу висновок про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку здійснюється на підставі аналізу даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності цих даних у первинних документах об`єктивним обставинам вчинення господарської операції.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.08.2019 року у справі №2340/4818/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Такими чином, відповідної до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.08.2019 року у справі №2340/4818/18, у випадку вилучення документів платника податків правоохоронними органами, унеможливлюється проведення перевірки до моменту отримання таких документів від правоохоронного органу, яким здійснено вилучення.

Як встановлено судом, відсутність у позивача необхідних первинних документів під час проведення перевірки була обумовлена їх вилученням правоохоронним органом, що підтверджується протоколом обшуку та ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2015 року у справі №757/18387/15-к, та про що позивач письмово повідомив контролюючий орган. Проте контролюючий орган не вжив відповідних заходів для отримання доступу до таких документів, не переніс терміни проведення розпочатої перевірки до дати отримання копій документів від правоохоронних органів або забезпечення доступу до них.

Натомість, судом встановлено, що відповідачем з метою перевірки вказаних позивачем фактів стосовно вилучення документів по взаємовідносинам з підприємствами, по операціям з якими відповідачем встановлено неправомірне списання дебіторської заборгованості: ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Колосниківська», ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит», ТОВ «ДТЕК «Свердлоантрацит», ТОВ «Юг Трейд Груп», ТОВ «Ділмакс Трейд», ПП МТЗ «Буд-Сервіс», не було направлено запиту в порядку ч. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України та сформульовано висновки в акті перевірки про неправомірне списання дебіторської заборгованості без дослідження первинних документів.

Верховний Суд у постанові від 12.07.2019 року у справі №826/14047/17 зазначає, що судам необхідно встановити обставини, пов`язані з наявністю у позивача дебіторської заборгованості, зокрема дослідити господарські правовідносини, в межах яких виникла така заборгованість, період її виникнення, формування резерву сумнівних боргів, та в залежності від встановленого дійти обґрунтованого висновку про правомірність чи безпідставність списання позивачем дебіторської заборгованості.

Таким чином, з метою прийняття рішення про правомірність списання позивачем дебіторської заборгованості, суду необхідно виходити з первинних документів, натомість відповідачем такі документи на виконання покладених повноважень ч. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України, витребувано у правоохоронного органу не було.

Отже, відповідачем під час перевірки не було досліджено первинні документи позивача по взаємовідносинах з ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Колосниківська», ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит», ТОВ «ДТЕК «Свердлоантрацит», ТОВ «Юг Трейд Груп», ТОВ «Ділмакс Трейд», ПП МТЗ «Буд-Сервіс» та не зупинено проведення документальної позапланової виїзної перевірки до дати отримання копії документів або забезпечення доступу до первинно-господарських документів, які були вилучені, що свідчить про протиправність висновків відповідача, викладених в акті перевірки №14855/04-36-05-17/35935913 від 06.12.2019 року.

Відтак, податкове повідомлення-рішення № від 25.02.2020 року в цій частині підлягає скасуванню.

Під час проведення перевірки встановлено розбіжності за 2018 рік, три квартали 2019 року показниками витрат фінансової звітності, декларацій з податку на прибуток та бухгалтерського обліку: за 2018 рік в сумі 21754 грн., за три квартали 2019 року в сумі 1535759 грн.

Так, відповідно до бухгалтерського рахунку 79 «Фінансові результати» за 2018 рік загальна сума витрат становить 53106046,00 грн.

Згідно з фінансовим звітом (форма №2) за 2018 рік витрати (рядок 2285) становить 53127800,00 грн. Розрахункові витрати по декларації з податку на прибуток за 2018 рік також становить 53127800,00 грн., (ряд.1 Дохід - ряд.2 Фін. результат). Різниця складає 21 754 грн.

Також, згідно з бухгалтерським рахунком 79 «Фінансові результати» за III квартали 2019 року загальна сума витрат становить 22375641,00 грн. Згідно з фінансовим звітом (форма №2) за ІІІ квартали 2019 року витрати становлять 23911436,00 грн.

Розрахункові витрати по декларації з податку на прибуток за III квартали 2019 року також становлять 23911436,00 грн.,(ряд.1 Дохід-ряд.2 Фін. результат). Різниця складає 1 535 759 грн.

Як свідчать матеріали проведеної перевірки, у відповіді на заперечення на акт перевірки зазначено, що контролюючим органом в ході проведення перевірки посадовим особам ТОВ «Світ Сталі» надавався запит про надання документів від 25.11.2019 №3, згідно з яким товариству необхідно надати первинні, бухгалтерські документи та інформацію стосовно вищенаведених розбіжностей, однак у відповіді на запит відсутнє пояснення щодо встановлених розбіжностей.

Враховуючі вищевикладене, перевіркою зроблено висновок, що ТОВ «Світ сталі» в порушення п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України безпідставно віднесено до складу витрат 1 557 513 грн.

Відповідно до ст. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

З аналізу наведених норм встановлено, що платник податку повинен вести облік доходів та витрат тільки на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п.1 р. ІІ Національного положення (Стандарт)

бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом міністерства фінансів України від 07.02.2013 року №73 фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі - баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі - звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності.

Відповідно до п.3 Методичних рекомендацій по застосуванню регістрів бухгалтерського обліку, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2000 року №356, облікові регістри (книги, відомості, журнали тощо) призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації про господарські операції, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах.

Пунктом 10 Методичних рекомендацій передбачено, що головна книга використовується для узагальнення даних журналів, взаємної перевірки правильності записів за окремими рахунками і складання фінансової звітності. До Головної книги заносяться із журналів підсумки оборотів з кредиту рахунків.

Згідно з п. 16 Методичних рекомендацій ці Методичні рекомендації передбачають застосування таких регістрів бухгалтерського обліку: Журнал №6 за кредитом рахунків 70,71, 72, 73, 74, 75, 76 ,79.

Тобто, платник податків повинен складати звітність, передбачену НП(с)БО №1, а дані по бухгалтерському рахунку 79 містяться в журналі №6.

Судом встановлено, що посадові особи податкового органу в акті перевірки від 06.12.2019 року порушення обґрунтовують лише фінансовим звітом (форма №2), який не міститься в переліку п. 1 НП(с)БО №1.

Відповідно до п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом.

Згідно з п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Таким чином, висновок посадових осіб щодо розбіжності здійснений не на підставі документів, передбачених п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України.

На підтвердження відсутності розбіжностей між бух. рах. 79 за 2018 рік, за три квартали 2019 року та фінансовими звітами (форма №2) за 2018 рік та за три квартали 2019 року позивачем надано до суду: фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2018 рік, фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2019 рік, оборотно-сальдову відомість по рахунку 79 за три квартали 2019 року.

З аналізу наданих суду документів, у позивача відсутня розбіжність між бух. рах. 79 за 2018 рік, за три квартали 2019 року та фінансовими звітами (форма №2) за 2018 рік та за три квартали 2019 року та фінансовими звітами за 2018 рік та три квартали 2019 року.

Крім того, відповідачем складено до акту перевірки від 06.12.2019 року додаток 10 «Зведені дані щодо задекларованих та встановлених в ході перевірки показників звіту про фінансові результати». В графі відхилення зазначеного додатку 10 відображено «0», що свідчить про їх відсутність.

Відповідно до статті 86 Податкового кодексу України матеріали перевірки - це:

- акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною;

- заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду);

- пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Оскільки акт перевірки в розумінні вимог п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України є доказом факту наявності або відсутності порушень законодавства, суд враховує зазначення у додатках до акту перевірки відсутності відхилення.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 25.02.2020 року в цій частині підлягає скасуванню судом, оскільки підстава для його прийняття в цій частині не підтверджена під час розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За результатами розгляду даної справи, сплачений судовий збір за подання даного позову у розмірі 19400,44 грн. (платіжне доручення №269 від 23.07.2020 року) підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань відповідно до ст. 139 КАС України.

Позивачем, також, заявлено до стягнення суму витрат на правову допомогу у розмірі 25000 грн.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм дає суду підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

До матеріалів справи позивачем додано:

- витяг з договору №10/01 від 10.01.2020 (копія);

- додаткова угода №3 від 20.07.2020 (копія);

- додаткова угода від 30.12.2020 (копія);

- акт приймання - здачі наданої правової (правничої) допомоги від 26.02.2021 (копія);

- платіжне доручення №279 від 07.08.2020 (копія);

- платіжне доручення №280 від 07.08.2020 (копія).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Верховним судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії, визначені в рахунках на оплату, мали бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.

Більше того, адвокатом в поданих документах має бути відображений фактичний час, витрачений на здійснення тих чи інших дій в межах заявленого спору.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатським бюро Тимофієва Євгенія укладено договір №10/01 про надання правової (правничої) допомоги від 10.01.2020 року.

20.07.2020 року позивачем та адвокатським бюро Тимофієва Євгенія складено додаткову угоду №3 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.01.2020 року, якою визначено зміст та обсяг надання правової (правничої) допомоги клієнтові бюро, а також порядок оплати гонорару за надання правової (правничої) допомоги щодо оскарження податкових повідомлень-рішень № від 25.02.2020 року та № від 25.02.2020 року.

В пункті 3 додаткової угоди визначено, що сторонами погоджений загальний об`єм послуг обсягом 25 годин.

В пункті 4 додаткової угоди зазначено, що сторонами погоджено фіксований гонорар за 25 годин у розмірі 25000 грн.

Пунктом 5 додаткової угоди визначено, що порядок оплати гонорару протягом 5 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Клієнт може здійснити авансовий платіж.

На підтвердження оплати гонорару позивачем надано платіжні доручення №280 від 07.08.2020 року на суму 10000 грн. та №279 від 07.08.2020 року на суму 15000 грн.

26.02.2021 року позивачем та адвокатським бюро Тимофієва Євгенія складено акт приймання-здачі наданої правової (правничої) допомоги, відповідно до якого адвокатом надані наступні послуги:

- ознайомлення з документами пов`язаних з перевіркою та ППР № від 25.02.2020 року та № від 25.02.2020 року 3 год.;

- консультації 1 год.;

- складання позовної заяви 10 год.;

- складання відповіді на відзив до позовної заяви 4 год.;

- складання заяви про розподіл судових витрат 2 год.;

- представляти інтереси Клієнта в суді першої інстанції: 23.09.2020 року судове засідання 0,5 год.; 11.02.2021 року судове засідання 1 год.; 23.02.2021 року судове засідання 0,5 год.;

- підготовка до судових засідань - 23.09.2020 року судове засідання 1 год.; 11.02.2021 року судове засідання 1 год.; 23.02.2021 року судове засідання 1 год.

В акті приймання-здачі наданої правової (правничої) допомоги від 26.02.2021 року зазначено, що кількість витраченого часу 25 годин, загальна вартість наданих послуг складає 25000 грн.

Аналіз наведених документів та їх зміст дає суду дійти висновку, що вони мають характер формально складених та не підтверджують фактичність наданих послуг та час, який було витрачено, на такі послуги.

Такого висновку суд дійшов у зв`язку з наданням адвокатом недостовірних відомостей стосовно часу проведеної роботи та її пропорційності до визначених сум гонорару, в порушення вимоги ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, в якій зазначено, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, судом встановлено, що станом на 20.07.2020 року, тобто на момент складання додаткової угоди №3 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.01.2020 року, адвокат позивача вже визначив суму гонорару у розмірі 25000 грн.

Більше того, адвокат в додатковій угоди №3 від 20.07.2020 року визначив, що сума гонорару є фіксованою, тобто не залежить від фактичного витраченого адвокатом часу, що є порушенням п.2 ч.5 ст. 134 КАС України.

Станом на 20.07.2020 року, адвокат не міг бути обізнаним, якою буде кількість годин, витрачених:

- на складання адміністративного позову, оскільки такий позов було складено 24.07.2020 року, що підтверджується датою на позові;

- на складання відповіді на відзив, оскільки така відповідь надана до суду 22.09.2020 року та складена 18.09.2020 року, що підтверджується датою на відповіді на відзив;

- на участь в судових засіданнях 23.09.2020 року, 11.02.2021 року, 23.02.2021 року та на підготовку до них.

Також, адвокат не знав та не міг передбачити кількість судових засідань у цій справі, однак, сума гонорару адвоката включає в себе участь в трьох судових засіданнях.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що витрачений адвокатом час та кількість судових засідань, поданих заяв та документів до суду, не могли вплинути на суму гонорару адвоката, оскільки відповідна визначена адвокатом сума не залежить від витраченого адвокатом часу, що не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст. 134 КАС України.

Суд зазначає, що якщо адвокатом складено та подано до суду акт приймання-здачі наданої правової (правничої) допомоги з визначенням фактично витраченого часу, то такий розрахунок має відповідати фактично витраченому адвокатом часу, а не бути формально складеним документои.

Більше того, акт приймання-здачі робіт від 26.02.2021 року не визначає суми гонорару за кожну надану послугу в залежності від кількості витрачених годин. В акті визначено лише кількість годин та загальну суму, яка має бути сплачена адвокатом без деталізації складових цієї суми.

Відповідна деталізація міститься лише в заяві про розподіл судових витрат, поданій до суду 26.02.2021 року, проте, заява про розподіл судових витрат не є бухгалтерським документом та не містить підпису позивача, що засвідчує його згоду з наданими послугами та сумою гонорару за кожну окрему надану послугу пропорційну витраченому часу.

Також, суду не надано належним чином складних платіжних доручень на перерахування суми коштів за надання правової допомоги.

Суду надано, зокрема, платіжне доручення №279 від 07.08.2020 року на суму 15000 грн, яке не містить жодного посилання на адміністративну справу, в межах якої заявлені витрати до відшкодування, належного, повного призначення платежу, які б дозволяли ідентифікувати їх як такі, що сплачені за надання правничої допомоги позивачу саме у справі №160/8652/20.

Призначення платежу містить інформацію про сплату гонорару за надання правничої допомоги за договором №10/01 від 10.01.2020 року.

Проте, договір №10/01 від 10.01.2020 року передбачає надання позивачу різноманітних правових послуг протягом всього 2020 року, в той час як оскаржувані податкові повідомлення-рішення були винесені лише 25.02.2020 року, а правова допомога з питань оскарження останніх почала надаватись з липня 2020 року, про що свідчить додаткова угода №3 від 20.07.2020 року.

Суд звертає увагу, що складене в той же день платіжне доручення №280 від 07.08.2020 року на суму 10000 грн. містить посилання на додаткову угоду №3.

Мотивованих пояснень неможливості зазначення в призначенні платежу посилання на додаткову угоду №3 в платіжних дорученнях, складених в один день, суду не надано.

Підсумовуючи викладене, судом встановлено не дотримання адвокатом розумності та виправданості гонорару, як це передбачено статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії використовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, суд виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), №34884/97).

Таким чином, в жодному з наданих документів не доведено співрозмірності витраченого часу адвоката та суми гонорару, оскільки викладені в них обставини надання правової допомоги складені формально, суперечать одне одному та фактично сума гонорару не залежить від витраченого часу ані на надання консультацій, ані на складання позовної заяви, ані на представництва інтересів клієнта в суді, оскільки були складені після формування гонорару адвоката без урахуванням годин, витрачених адвокатом, а зміна кількості годин, витрачених на надання правової допомоги ході розгляду справи, не вплинула на розмір гонорару.

Враховуючи те, що наданими до суду, документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна правова позиція Верховним судом викладена в постановах від 08 травня 2018 року у справі №810/2823/17, від 15 травня 2018 року у справі №821/1594/17, від 22 травня 2018 року у справі №826/8107/16, від 24 січня 2019 року у справі № 716/155/1 від 22 квітня2019 року у справі № 806/2143/18.

Отже, у суду відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Сталі» (вул. Кропоткіна, буд. 28, кв. 34, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, 52200, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17а, м. Дніпро, 49000, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.02.2020, прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.02.2020, прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

В порядку розподілу судових витрат стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Сталі» документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 19400,44 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

У задоволенні клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 25000 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 березня 2021 року.

Суддя В.С. Віхрова