Справа № 179/1804/20
Суддя: Ковальчук Т. А.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ковальчук Т.А., за участю секретаря судового засідання Хорольської І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого дільничного офіцера поліції Магдалинівського відділення поліції Новомосковського відділення поліції ГУНП у Дніпропетровській області Шаня Євгена Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого дільничного офіцера поліції Магдалинівського відділення поліції Новомосковського відділення поліції ГУНП у Дніпропетровській області Шаня Євгена Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 390706 від 20.11.2020 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.11.2020 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 390706. Вказаною постановою відповідач зазначив, що Позивачем скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП та постановив прийняти по справі рішення: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 170 грн. За текстом постанови відповідачем зміст адміністративного правопорушення викладено так: «20.11.20 року, близько 16 год. 55 хв., на відрізку дороги Т-04-10 км 45+500 ОСОБА_1 , керуючи т.з. ВАЗ 21074 р.н. НОМЕР_1 з номерним знаком, що не освітлений, чим порушив вимоги п. 2.9 В ПДР України».

Позивач вважає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства України. Позивач вказує, що дійсно 20.11.20 року близько 16.55 год. на автомобілі ВАЗ-21074 реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі Т-04-10 на території смт. Магдалинівка. Керування даного автомобіля здійснює в зв`язку з виконанням посадових обовязків інструктора з водіння, при цьому сам транспортний засіб належить на праві власності Магдалинівському районному спортивно-технічному клубу товариства сприяння обороні України (Магдалинівський РСТК ТСОУ). За колом свої посадових обов?язків позивач систематично здійснює практичне навчання водінню осіб, які проходять навчання в Магдалинівському РСТК ТСОУ з метою отримання посвідчення водія. Враховуючи специфіку транспортного засобу Магдалинівський РСТК ТСОУ та позивач особисто відповідально слідкують за технічним станом автомобіля ВАЗ-21074 реєстраційний номер НОМЕР_1 , в тому числі за справністю зовнішніх освітлювальних приборів автомобіля. 18.06.2020 року автомобіль вчергове пройшов перевірку технічного стану, що підтверджується протоколом № 01048-00191-20 від 18.06.20р. та був визнаний повністю справним. При експлуатації 20.11.20р. автомобіля ВАЗ-21074 реєстраційний номер НОМЕР_1 в темний час доби позивач пересвідчився у справності зовнішніх освітлювальних приборів, в тому числі освітлюванні номерного знаку, про що було повідомлено працівнику поліції який здійснив зупину та надано всі необхідні документи, які підтверджують право експлуатації транспортним засобом. Відповідач звернув увагу позивача на непрацююче освітлення номерного знаку, яке викликало відверте здивування позивача так як жодних несправностей не було. Позивач відразу на місці зупинки в присутності відповідача вимкнув та увімкнув перемикач габаритів вогнів після чого освітлення номерного знаку знову засвітилось, тобто позивач на місці зупинки усунув виявлений технічний недолік.

Однак вищевказані обставини відбувались в присутності відповідача про що позивачем було звернуто його увагу, але відповідач не зважав на дану обставину, а виніс оскаржувану постанову.

Тому, позивач просить врахувати, що допущене правопорушення виникло без наявності умислу на його вчинення, так як технічна несправність транспортного засобу виникла раптово, однак була усунена, що не призвело до будь-яких негативних наслідків, та просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 390706.

Ухвалою суду від 02.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач надав відзив на позов, який обґрунтував тим, що розглядаючи адміністративну справу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п. 2.3 «а» ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Тому вважає, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.11.2020 року БАБ № 390706 складена з дотриманням та у відповідності до норм чинного законодавства та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Докази, які долучені до справи, свідчать про таке.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 390706 від 20.11.2020 року за порушення п. 2.9 "В" ПДР - /на відрізку дороги Т-04-10 км 45+500 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21074 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з номерним знаком, що не освітлений/ - на позивача на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Адміністративна відповідальність за ч.6 ст. 121 КУпАП настає в разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП за оскаржуваним протоколом стало порушення ним п. 2.9 "в" ПДР України.

За приписами п. п. "в" п. 2.9 ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію"(далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Позивач погоджується, що керуючи транспортним засобом, формально порушив п. 2.9 «в» ПДР України, а від так в його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, однак просить суд врахувати обставини появи несправності та виявлення правопорушення, а головне факту усунення недоліків в освітленні номерного знаку відразу на місці зупинки, в присутності працівника поліції. Та просить суд врахувати, що допущене правопорушення виникло без наявності умислу на його вчинення, оскільки не передбачав можливості настання зазначених вище наслідків, так як виявлена технічна несправність транспортного засобу виникла раптово, при цьому була усунута на місці зупинки, порушення ПДР не призвело до будь-яких негативних наслідків, суспільної небезпечності не становить, фактично вчинено з необережності.

Крім того позивач надав до суду копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01048-00191-20 від 18.06.2020 року, згідно якого ВАЗ 21074 номерний знак НОМЕР_1 - визнано технічно справним (а.с. 8).

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, із матеріалів справи не вбачається, якими доказами керувався відповідач, при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.6 ст.121 КУпАП.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення

учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст.ст. 72 -77 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, відповідачем не надано суду доказів (фото- і кінозйомки, пояснення свідків тощо) на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.6 ст.121 КУпАП, як того вимагає ст.251 КУпАП, а зазначені в постанові в справі про адміністративне правопорушення обставини не розкривають об`єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач старший дільничний офіцер поліції Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Шаня Є.О. своїм правом щодо доказування правомірності рішення не скористався, надав відзив на адміністративний позов та доказів, які достовірно вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП суду не надав.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не прийняв передбачених законом заходів по встановленню істини по справі, не представив суду інших відомостей, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 , а лише постанова в справі про адміністративне правопорушення не може бути прийнята судом як беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не довів факт порушення позивачем п.п. "в" п. 2.9. Правил дорожнього руху України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За наведених обставин, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 390709 від 20.11.2020 р. підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а позов задоволенню у повному обсязі.

ВИРІШИВ:

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністратине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 390709 від 20.11.2020 року, відносно ОСОБА_1 , винесену старшим дільничним інспектором поліції сектору превенції Магдалинівського відділення поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн..

Провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.А. Ковальчук