Справа № 400/3048/20
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 березня 2021 року

м. Київ

справа № 400/3048/20

адміністративне провадження № К/9901/4437/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

перевіривши касаційну скаргу адвоката Кобзаренко Максима Юрійовича, як представника ОСОБА_1

на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року

у справі №400/3048/20

за позовом ОСОБА_1

до приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни

третя особа - акціонерне товариство «Банк Форвард»

про визнання протиправною та скасування постанови,-

УСТАНОВИВ:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця у виконавчому провадженні ВП №60605342 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на заробітну плату ОСОБА_1 на зарплатному рахунку відкритому в AT «ПриватБанк».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року позов задоволено повністю. Рішення набрало законної сили 08 вересня 2020 року.

01 вересня 2020 року представником позивача адвокатом Кобзаренко М.Ю. подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якому адвокат Кобзаренко М.Ю. просив суд вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.

Стягнуто з приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.. В задоволенні решти заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, позивачка звернулася до Верхового Суду із касаційною скаргою.

У своїй касаційній скарзі просить скасувати додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі №400/3048/20.

Ознайомившись з доводами касаційної скарги, Верховний Суд вважає за потрібне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження судового рішення у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що спір у цій справі виник у відносинах з приводу дій приватного виконавця.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливо лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу було вирішено судами попередніх інстанцій у справі, визначеній статтею 287 КАС України.

Тому при оцінці касаційної скарги на предмет допустимості касаційного оскарження судового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, застосовується такий же критерій.

Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

За таких обставин додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі №400/3048/20 можуть бути оскаржені у касаційному порядку лише у випадках, якщо розгляд касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики

Проаналізувавши ухвалені у цій справі судові рішення, а також доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що за таких фактичних обставин справи, рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кобзаренко Максима Юрійовича, як представника ОСОБА_1 на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі №400/3048/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа - акціонерне товариство «Банк Форвард», про визнання протиправною та скасування постанови.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіО.В. Калашнікова М.В. Білак О.А. Губська