Справа № 520/13535/2020
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 лютого 2021 року № 520/13535/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бадюкова Ю.В.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Д.В.,

за участі представника позивача Шевцова О.А.,

представника відповідача Мельник Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Завод залізобетонних конструкцій ЕТАЛОН (проспект Льва Ландау, 171, м. Харків, 61060, )

до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Завод залізобетонних конструкцій ЕТАЛОН (далі по тексту позивач, ТОВ «ЗЗБК «Еталон», товариство) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ Держпраці у Харківській області, управління), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці у Харківській області щодо нескасування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) вжитих на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 520/8916/19 до Товариства з обмеженою відповідальністю Завод залізобетонних конструкцій ЕТАЛОН;

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області скасувати заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) вжитих на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі №520/8916/19 до Товариства з обмеженою відповідальністю Завод залізобетонних конструкцій ЕТАЛОН у зв`язку з усуненням усіх встановлених судом порушень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що усунувши усі порушення визначенні у рішенні суду, на виконання судового рішення та приписів контролюючого органу, Товариством було подано до ГУ Держпраці у Харківській області повідомлення за вихідним № 44 від 08 липня 2020 року про усунення усіх встановлених судом порушень.

Вищевказане повідомлення отримано ГУ Держпраці в Харківській області 08 липня 2020 року за вхідним номером 27/6961, що свідчить про отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень, що згідно приписів ч. 5 ст. 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності є підставою для відновлення експлуатації обладнання та устаткування визначеного в рішенні суду.

Зазначає. що на день подання даного позову ГУ Держпраці у Харківській області не надано відповіді на жоден лист ТОВ ЗЗБК ЕТАЛОН, не проведено позапланову перевірку факту усунення виявлених порушень.

У зв`язку з чим вважає вказану бездіяльність владного суб`єкта незаконною і просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на адміністративний позов представником відповідача зазначено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 по справі № 520/8916/19 адміністративний позов Управління Держпраці до ТОВ «ЗЗБК «Еталон» задоволено та застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЗБК "Еталон" до усунення порушень, шляхом заборони виробництва (виготовлення), виконання робіт, експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Зазначає, що доказів фактичного усунення усіх встановлених порушень відповідачем, позивачем до Управління Держпраці не надавалось. Отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, повноваженнями виконувати функції органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері охорони праці, покладені на Управління Держпраці, а тому тільки відповідач при проведенні перевірки вправі оцінити якість виконаних робіт, спрямованих на усунення порушень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року по справі №520/8916/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 року, адміністративний позов задоволено:

Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ "Завод залізобетонних конструкцій "Еталон", до усунення порушень, шляхом заборони виробництва (виготовлення), виконання робіт, експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме:

- заборонено експлуатацію вантажопідіймального крана реєстраційний №6739, що встановлений в арматурному цеху;

- заборонено експлуатацію вантажопідіймального крана реєстраційний №7110, що встановлений в арматурному цеху;

- заборонено експлуатацію вантажопідіймального крана реєстраційний №11632, що встановлений в арматурному цеху;

- заборонено експлуатацію вантажопідіймального крана реєстраційний №5753, що встановлений в арматурному цеху;

- заборонено експлуатацію вантажопідіймальних кранів реєстраційний №б/н (2 одиниці) на дільниці прийому щебеню;

- заборонено експлуатацію стаціонарного підіймального пристрою б/н, що встановлений на дільниці прийому щебеню;

- заборонено експлуатацію самохідного візка (проліт 1 формувального цеху);

- заборонено експлуатацію самохідного візка (проліт 2 формувального цеху);

- заборонено експлуатацію самохідного візка (проліт 3 формувального цеху);

- заборонено експлуатацію трубопроводу пари від котла парового твердопаливного (парогенератор) тип (модель) Wichlacz Wp заводський №Wp 500 18 0002 рік виробництва 2018;

- заборонено експлуатацію трубопроводу пари від котла парового твердопаливного (парогенератор) тип (модель) Wichlacz Wp заводський №Wp 500 18 0006 рік виробництва 2018;

- заборонено експлуатацію трубопроводу пари від котла парового твердопаливного (парогенератор) тип (модель) Wichlacz Wp заводський №Wp 500 18 0008 рік виробництва 2018;

- заборонено експлуатацію посудини, що працює під тиском (повітрозбірник) заводський №74937419;

- заборонено експлуатацію котла парового твердопаливного (парогенератор) тип (модель) Wichlacz Wp заводський №Wp 500 18 0002 рік виробництва 2018;

- заборонено експлуатацію котла парового твердопаливного (парогенератор) тип (модель) Wichlacz Wp заводський №Wp 500 18 0006 рік виробництва 2018;

- заборонено експлуатацію котла парового твердопаливного (парогенератор) тип (модель) Wichlacz Wp заводський №Wp 500 18 0008 рік виробництва 2018.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ ЗЗБК ЕТАЛОН листами повідомляло ГУ Держпраці у Харківській області про часткове усунення порушень, у деяких з них товариство просило або направити співробітника ГУ Держпраці у Харківській області для проведення позапланової перевірки щодо усунення порушень або зняти з контролю усунені порушення. Дані обставини підтверджуються копіями наступних листів:

- № 44 від 07 серпня 2019 року - отриманий 07 серпня 2019 року ГУ Держпраці у Харківській області за вхідним № 27/11447;

- № 56 від 10 вересня 2019 року - отриманий 10 вересня 2019 року ГУ Держпраці у Харківській області за вхідним № 27/12964;

- № 61 від 08 листопада 2019 року - отриманий 08 листопада 2019 року ГУ Держпраці у Харківській області за вхідним № 27/15810;

- № 73 від 29 листопада 2019 року - отриманий 29 листопада 2019 року ГУ Держпраці у Харківській області за вхідним № 27/17004;

- № 03 від 08 січня 2020 року - отриманий 09 січня 2020 року ГУ Держпраці у Харківській області за вхідним № 27/211;

- № 11 від 06 лютого 2020 року - отриманий 06 лютого 2020 року ГУ Держпраці у Харківській області за вхідним № 27/1586;

- № 14 від 04 березня 2020 року - отриманий 06 березня 2020 року ГУ Держпраці у Харківській області за вхідним № 27/2937;

- № 13 від 04 березня 2020 року - отриманий 06 березня 2020 року ГУ Держпраці у Харківській області за вхідним № 27/2938.

Крім того, товариством було подано до ГУ Держпраці у Харківській області повідомлення за вихідним № 44 від 08 липня 2020 року про усунення усіх встановлених судом порушень, яке отримано ГУ Держпраці в Харківській області 08 липня 2020 року за вхідним номером 27/6961.

У зазначеному листі директор ОСОБА_1 зазначив, що вищевказані обставини свідчать про усунення усіх порушень, які були підставою ухвалення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року по справі №520/8916/19, у зв`язку з чим рішення суду виконано у повному обсязі та підстави для заборони експлуатації устаткування зазначеного в рішенні суду відсутні.

Позивач вважає, що оскільки органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, отримано повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень, що згідно приписів ч. 5 ст. 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності є підставою для відновлення експлуатації обладнання та устаткування визначеного в рішенні суду, то відповідач зобов`язаний скасувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) вжитих на підставі рішення суду, але ГУ Держпраці у Харківській області не надано відповіді на жоден лист ТОВ ЗЗБК ЕТАЛОН та не проведено позапланову перевірку факту усунення виявлених порушень, що свідчить про протиправну бездіяльність.

Вирішуючи спір по суті, суд відзначає, що згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, статтею 4 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 року №2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення), державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 Положення, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з пп.16 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Також, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05.04.2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877).

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону, заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону № 877 виключно законами встановлюються:

органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);

повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;

вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;

спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю);

санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 5 цієї статті передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Стаття 70 Кодексу цивільного захисту України: підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

За правилами абзацу 2 ч. 5 ст. 4 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Таким чином з аналізу статті 70 Кодексу цивільного захисту України та ч. 5 ст. 4 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", у разі застосування за рішенням адміністративного суду заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів відновлення роботи таких об`єктів здійснюється згідно вимог ч. 5 ст. 4 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21.12.2018 у справі № 815/1254/15, 07.10.2019 у справі № 810/3472/17, 28.05.2020 р. у справі № 520/3414/19.

Отже, приписи зазначених норм права містять умову можливості відновлення роботи призупинених об`єктів - з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

При цьому, Закон № 877 не містить обов`язку органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, після отримання такого повідомлення вчиняти будь-які дії як щодо відновлення роботи так і скасування заходів реагування.

Позивач, ані у позові, ані в судовому засіданні не навів норми чинного законодавства України, котрі би унормовували та зобов`язували орган державного нагляду (контролю) у разі отримання повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень вчиняти дії відновлення роботи об`єктів або скасування заходів реагування.

Отже, позивачем не доведено протиправність бездіяльності відповідача, про що також не може свідчити наданий до матеріалів справи висновок експертів № 635/1475-1509 за результатами проведення комплексної комісійної судової інженерно-технічної в галузі охорони праці, безпеки життєдіяльності та електротехнічної експертизи від 01.02.2021 року ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», через не приймається судом до уваги.

Водночас, суд відзначає, що предметом спору у цій справі є не відновлення роботи виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктом господарювання після призупинення, а бездіяльність владного суб`єкта з не скасування заходів реагування та його зобов`язання скасувати вжиті за судовим рішення заходи реагування.

При цьому, дослідивши матеріали справи суд відзначає, що позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не добуто належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів звернення товариства до ГУ Держпраці із заявою саме про скасування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) вжитих на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 520/8916/19, відмови у їх скасуванні або ненадання у встановлений Законом строк відповіді на відповідне звернення товариства.

Суд відзначає, що відповідно до частин 1 - 2 статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у Рішенні від 14.12.2011 N 19-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) зазначив, що право на захист (гарантоване нормою частини 2 статті 55 Конституції України) надається тій особі, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Висновки аналогічного змісту наведені у постанові Верховного Суду України від 07.02.2017 по справі N 21-3072а16, постанові Верховного Суду по справі № 820/1913/17 від 09.09.2020р. і суд не вбачає підстав відступати від них.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Дослідивши матеріали справи суд відзначає, що позивачем до матеріалів справи не надано, а матеріали справи не містять належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів порушення прав позивача, які б потребували захисту в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, рішення прийнято обґрунтовано та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до положень частин першої - третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Завод залізобетонних конструкцій ЕТАЛОН не підлягають задоволенню.

Згідно статті 139 КАСУ в даному випадку відсутні підстави для стягнення сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Завод залізобетонних конструкцій ЕТАЛОН (проспект Льва Ландау, 171, м. Харків, 61060, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25.02.2021 р.

Суддя Бадюков Ю.В.