Справа № 725/5680/20
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/5680/20
Номер провадження 2-а/725/211/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі Кушлак Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до старшого дільничого офіцера поліції Садгірського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Васильчишина Ігора Юрійовича (вул.М.Тореза,70 м.Чернівці), Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області (вул.Головна,24 м.Чернівці) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

Посилалася на те, що 24 червня 2020 року постановою старшого дільничого офіцера поліції Садгірського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 грн.

Із вказаною постановою вона не погоджується. Вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначені там факти надумані працівниками поліції та не відповідають дійсності.

Так, вона дійсно, у вказаний у постанові час здійснила виклик на «102». Однак її виклик був обгрунтований та законний, так як між нею та працівниками КМУ «Міська лікарня №4» виник конфлікт, у ході якого генеральний директор лікарні здійснювала на неї та її синів психологічний тиск, погрожувала відправити їх до психлікарні, в той час як вони перебували на стаціонарному лікуванні з діагнозом «COVID-19».

Крім того, за її заявою відносно керівника КМУ «Міська лікарня №4» уповноваженими органами проводилася перевірка, в ході якої у діях останньої не виявлено складу кримінального правопорушення.

Всі ці обставини, на її думку, вказують на обґрунтованість її дій щодо виклику працівників поліції.

У зв`язку із цим, просила суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ГБ №514024 від 24.06.2020р., якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та провадження у справі закрити.

08 лютого 2021 року до суду від відповідача Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області надійшов відзив на позовну заяву.

Посилався на те, що викладені ОСОБА_1 обставини у позові не відповідають дійсності, оскільки нею не надано суду належних доказів на підтвердження того, що медичні працівники допустили порушення, які б вимагали виклику нею працівників поліції.

Враховуючи те, що позивачка повідомила на спецлінію «102» неправдиву інформацію та бажала даремного виїзду на місце виклику працівників поліції, просив у задоволені позову відмовити.

Ухвалою суду від 25 лютого 2021р. у задоволені клопотання відповідача Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області щодо залишення позову ОСОБА_1 без розгляду відмовлено.

Розгляд справи відбувався у відсутність учаників справи.

08 лютого 2021 року до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник ГУНП в Чернівецькій області Бадалій С. у своєму клопотанні від 25.02.2021р. просив слухати справу у його відсутність.

Відповідач старший дільничий офіцер поліції Садгірського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Васильчишин І.Ю. для розгляду справи не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив, відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не подав.

Дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Нормами ст.ст.245, 280 КпАП України визначено, що завданнями провадження у справах про адмінправопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст.129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст.183 КУпАП.

Так, судом встановлено, що постановою старшого дільничого офіцера поліції Садгірського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Васильчишина І.Ю. від 24 червня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 грн. (а.с.59,60).

Згідно вказаної вище постанови ОСОБА_1 24 червня 2020 року близько 19:39год., перебуваючи за адресою: вул.Підкови,14 в м.Чернівці, здійснила завідомо неправдивий виклик на спецлінію «102» та повідомила про конфлікт з лікарем міської лікарні.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. (ст. 10 КУпАП).

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у виклику представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Таким чином, законодавцем чітко визначено, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП тільки в тому разі, якщо її виклик є неправдивий та вона умисно бажала безпідставного виїзду працівників служби.

Втім, судом під час розгляду справи встановлено, що старший дільничий офіцер поліції Садгірського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 не врахував всіх обставин, які спонукали ОСОБА_1 викликати працівників поліції та безпідставно притягнув її до адміністративної відповідальності.

Так, згідно виписок із медичних карт, сини позивачки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська лікарня №4». Зокрема ОСОБА_3 перебував на лікуванні з 12.06.2020р. по 24.06.2020р. з діагнозом «COVID-19» (а.с.31).

24 червня 2021 року між позивачкою ОСОБА_1 та працівниками КНП «Міська лікарня №4» відбувся конфлікт з приводу лікування ОСОБА_3 . У зв`язку із цим, позивачка здійснила виклик працівників поліції.

Звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій генерального директора КМУ «Міська лікарня №4» було зареєстроване у ІТС ІПНП України за №4689 від 04.11.2020р. Проведеною перевіркою не виявлено у діях медичних працівників ознак адміністративного чи кримінального правопорушення (а.с.6).

Разом з тим, на думку суду, відсутність відповідного процесуального рішення уповноваженого органу щодо притягнення медичних працівників до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не може розцінюватися як завідомо неправдивий виклик працівників поліції.

Отже, вказане дає суду можливість зробити висновок про те, що ОСОБА_1 , здійснюючи виклик на спецлінію «102», хвилювалася за стан здоров`я сина та була переконана в тому, що медичні працівники не надають йому належну медичну допомогу, що свідчить про відсутність у її діях умислу на здійснення безпідставного виклику працівників поліції.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи з посиланням на докази, суд приходить до висновку, що відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивачку зателефонувати до лінії «102», безпідставно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи зазначені вище докази та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та справа відносно неї підлягає закриттю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи вказані вимоги закону, а також те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст.8, 9, 122, 126, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого дільничого офіцера поліції Садгірського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Васильчишина І.Ю. серії ГБ №514024 від 24.06.2020 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та справу відносно неї закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 420 (чотириста дварцять)грн. 40коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О. В.