Справа № 500/42/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/42/21

01 березня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови ВП №63968789 від 22.12.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову ВП №63968789 від 22.12.2020 року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем здійснено фактичне виконання виконавчого документа та продовжує здійснюватися добровільно, без спричинення будь-яких перешкод матері дитини. Державним виконавцем жодних примусових заходів щодо виконання ухвали Кременецького районного суду від 29 липня 2020 року вжито не було, а тому відсутні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору.

Ухвалою суду від 11.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 04.02.2021. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

На виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №63445688 з примусового виконання ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області №6012/7/20 від 29.07.2020 про встановлення побачення з дитиною.

02.11.2020 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження керуючись ч.6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закону) зазначено про необхідність боржнику виконати рішення протягом 10 робочих днів.

02.11.2020 керуючись ч.3 ст. 27 Закону винесена постанова про стягнення з боржника 10000 грн. виконавчого збору.

18.12.2020 за адресою проживання боржника АДРЕСА_1 держаним виконавцем складено акт про те, що ОСОБА_1 надав дозвіл на побачення з дитиною ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 присутня не була. Дитина вийшла до бабусі ОСОБА_4 , отримала подарунки привезені бабусею. Ніяких перешкод у спілкуванні онучки з бабусею ОСОБА_1 не чинив.

18.12.2020 керуючись п.4 ч. ч. ст. 37 Закону державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Оскільки постанова про стягнення виконавчого збору від 02.11.2020 чинна і встановленому законодавством порядку не скасована, держаний виконавець відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження при примусовому виконанні даної постанови.

Відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з позивача виконавчого збору на підставі постанови від 02.11.2020 не є новим пред`явленням виконавчого документа, а є лише належним способом його повного виконання, оскільки виконавчий збір за даним документом в рамках виконавчого провадження №63445688 не стягнуто.

В зв`язку із викладеним, відповідач вважає, що немає підстав визнавати протиправною та скасовувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору.

Ухвалою суду від 19.02.2021 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 01.03.2021 о 10:00 год.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду клопотання сторін у справі в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29 липня 2020 року Кременецьким районним судом Тернопільської області було розглянуто справу № 601/7/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну проживання дитини, стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку спілкування та побачення з дитиною. Згідно із ухвалою суду було визначене місце проживання місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Було встановлено, що для ОСОБА_3 наступні способи участі у вихованні, порядок та періоди спілкування та побачень з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за допомогою засобів відеозв`язку (Скайп (Skype), Вайбер (Viber) тощо) та телефонного зв`язку: щодня з понеділка по неділю включно з 10 години до 20 години та в будь який час за бажанням дитини. Обов`язок щодо налаштування інтернет зв`язку, наявність мережі, забезпечення дитини доступу до засобів зв`язку та повідомлення ОСОБА_3 про номер засобів зв`язку, (електронну адресу, тощо), в тому числі їх зміну, покладається на батька ОСОБА_1 .

Побачення з ОСОБА_2 за місцем проживання відповідачки - позивачки за адресою: АДРЕСА_2 або за іншою адресою в м. Кременець (про що укладається договір користування жилим приміщенням з попереднім повідомленням батька про адресу такого жилого приміщення будь яким способом) та за згодою (бажанням) дитини, висловленою нею особисто: з 23.08.2020 по 06.09.2020 включно, з 16.10.2020 по 24.10.2020 включно, з 18.12.1020 по 03.01.2021 включно, з 18.03.2021 по 28.03.2021 включно, з 27.05.2021 по 06.06.2021 включно, з 03.08.2021 по 14.08.2021 включно.

У разі, якщо вказані періоди припадають на час навчання то побачення відбуваються з можливістю забирати доньку зі школи, тренувань, інших занять за місцем проживання (в тому числі в орендованому житлі) ОСОБА_3 , ночувати та приводити доньку вранці наступного дня у школу.

Після закінчення вказаних періодів наступні періоди побачень вважаються погодженими сторонами за умови надіслання на адресу ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 письмового повідомлення з конкретними датами.

В період канікул у вищевказані періоди в тому числі на відпочинок ( в подорожах) в межах України без додаткових узгоджень між сторонами, а за кордоном за згодою батька в передбаченому законом порядку.

Дні народження ОСОБА_2 , починаючи з 2021 року включно святкуються по черзі з батьком та з матір`ю.

02 листопада 2020 року позивачем було отримано постанову Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02 листопада 2020 року ВП № 63445688 про відкриття виконавчого провадження щодо зобов`язання ОСОБА_1 виконати ухвалу Кременецького районного суду від 29.07.2020 року справа № 601/7/20 протягом 10 днів.

Судом встановлено, що на виконання ухвали Кременецького районного суду позивачем добровільно було виконано рішення суду та забезпечено засобами телефонного зв`язку та відеозв`язку дочку ОСОБА_2 для спілкування з мамою - ОСОБА_3 , що підтверджується поясненням ОСОБА_2 спеціалісту служби у справах дітей Кременецької РДА Мороз В.С. від 10.11.2020 року.

Що ж стосується днів побачень: в цій частині рішення Кременецького районного суду має триваючий характер, оскільки днів побачень встановлені періодично до вересня 2021 року. З вищевказаної постанови про відкриття виконавчого провадження, незрозуміло яким чином позивач має виконати рішення суду протягом 10 днів, якщо дні побачень матері з дитиною встановлені на протязі 2020-2021 року.

Згідно із актом Чугалівської сільської ради від 11.11.2020 року встановлено, що з 24 серпня по 06 вересня 2020 року ОСОБА_2 проживала з мамою. На встановлені слідуючі дні побачень з 16 жовтня по 24 жовтня мама за дитиною не приїхала.

Відповідно до акту державного виконавця від 18.12.2020 року встановлецо, що ОСОБА_1 надав дозвіл побачення з дитиною ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 присутня не була.

Тобто, саме з сторони стягувача по справі не виконується ухвала суду. Натомість ОСОБА_1 , одразу ж після винесення ухвали Кременецьким районним судом 29 липня 2020 року виконав усі умови передбачені нею: забезпечив можливість спілкуватися матері з дитиною за допомогою засобів телефонного та відеозв`язку та не перешкоджав побаченням ОСОБА_3 з дочкою ОСОБА_5 з 23.08.2020 року по 06.09.2020 року. Даний факт підтверджується актом Чугалівської сільської ради від 11.11.2020 року.

Відтак, державним виконавцем не вживалося жодних примусових дій до боржника щодо виконання рішення суду. Також на позивача не накладалося жодних штрафних санкцій за невиконання рішення суду.

Незважаючи на це, 25 грудня 2020 року позивач отримав постанову Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.12.2020 року ВП №63968789 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору на користь держави в розмірі 10000 гривень.

Не погоджуючись з винесеною постановою головного державного виконавця Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.12.2020 року ВП №63968789 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, вважаючи, що зазначена постанова є такою, що не підлягає виконанню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої, пункту 1, 3 частини другої, пункту 22 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Водночас, статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною третьою якої передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

При цьому, згідно з пунктом 1 частини першої статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з, зокрема, виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

Аналіз наведених норм свідчить, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на його письмову заяву про повернення виконавчого документа, на державного виконавця покладається обов`язок щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у разі, якщо такий виконавчий збір не стягнуто.

Водночас, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є фактичне виконання судового рішення; вжиття державним виконавцем заходів по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір обраховується як 10 відсотків з фактично стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми чи майна.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2019 року у справі №819/1116/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем добровільно було виконано рішення суду та забезпечено засобами телефонного зв`язку та відеозв`язку дочку ОСОБА_2 для спілкування з мамою - ОСОБА_3 , що підтверджується поясненням ОСОБА_2 спеціалісту служби у справах дітей Кременецької РДА Мороз В.С. від 10.11.2020, а також судом встановлено, що державним виконавцем не вживалося жодних примусових дій до боржника щодо виконання рішення суду, не накладалося жодних штрафних санкцій за невиконання рішення суду.

Слід зазначити, що виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду. Виконавчий збір є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюється органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Крім того, при поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відповідачем, у свою чергу, не доведено вчинення ним дій з примусового встановлення порядку спілкування та побачення з дитиною ОСОБА_2 за виконавчим документом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.12.2020 року ВП №63968789 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, вчинені не у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому є протиправними.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 840,80 грн. згідно квитанції №53566069 від 30.12.2020.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 22.12.2020 ВП № 63968789 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 .

Стягнути з Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 березня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: с.Бонівка,Кременецький район,Тернопільська область,47003 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місцезнаходження/місце проживання: вул. Козубського, 4,м. Кременець,Тернопільська область,47001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 34566896).

Головуючий суддя Подлісна І.М.