Справа № 540/3289/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3289/20
11 год. 45 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Малюченка С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 22.09.2020 № про застосування фінансових санкцій на підставі акту перевірки 066/32/ НОМЕР_1 від 28.08.2020 р. прийняте ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на суму 250000 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.09.2020 № про застосування фінансових санкцій на підставі акту перевірки 066/32/ НОМЕР_1 від 28.08.2020 р. прийняте ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на суму 136010 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.09.2020 № про застосування фінансових санкцій на підставі акту перевірки 066/32/ НОМЕР_1 від 28.08.2020 р. прийняте ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на суму 72835,48 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.09.2020 № про застосування фінансових санкцій на підставі акту перевірки 066/32/ НОМЕР_1 від 28.08.2020 р. прийняте ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на суму 80000 грн.

Ухвалою від 02.11.2020р. позовну заяву залишено без руху.

Позивач вимоги ухвали виконав, у зв`язку з чим ухвалою від 20.11.2020 р. відкрито загальне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 14.12.2020 р.

Ухвалою від 14.12.2020 р. за клопотанням позивача відкладено підготовче судове засідання на 18.01.2021 року.

Ухвалою від 14.01.2021 р. за клопотанням позивача визначено підготовче судове засідання, призначене на 18.01.2021 р. о 10:00 год проводити в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 18.01.2021 р. за клопотанням позивача продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 29 січня 2021 року.

Ухвалою від 29.01.2021 р. задоволено заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи; підготовче судове засідання відкладено на 08.02.2021 р.

Ухвалою від 08.02.2021р. закрите підготовче провадження, розгляд справи по суті призначений на 24.02.2021р. в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 24.02.2021р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами фактичної перевірки позивача прийняті спірні ППР. Позивач вважає їх протиправними, оскільки всі ППР складені на підставі акту № 066/32/22 28313975 від 28.08.2020 року, а не на день фактичної перевірки -20.08.2020 року, що не відповідає фактичним обставинам моменту складання акту. В податкових повідомленнях-рішеннях на суми штрафів 250 000 гривень та 72 835,48 гривень не вказано частину статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,коньячного і плодового, алкогольних напоїв , тютюнових виробів та пального». Стверджує, що в ППР про накладення штрафу в сумі 136 010 грн. відповідач посилається на порушення п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, гро мадського харчування та послуг». Пункт 11 Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про застосуван ня реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 17 березня 2020 року N 533-ІХ який набрав чинності з 1 серпня 2020 року, встановив, що тимчасово, до 1 січня 2021 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах: 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; -50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення". Таким чином, у разі доведеності з боку відповідача факту проведення ОСОБА_2 розрахункової операції без РРО то штраф мав би бути в розмірі 1050 гривень ( 105 грн. х 10% = 1050 грн.), а не 136 010 гривень.

У відповідності до акту від 20.08.2020 року перевіркою встановлено порушення, яке полягає в не обладнанні та/або відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального на введеному в експлуатації резервуарі, розташованому на акцизному складі,та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального, відповідно до п.128-1,ст.128 ПК України, але в акті не вказано в якій кількості встановлено при перевірці необладнаних резервуарів та/або незареєстрованих рівнемірів-лічильників та з якого розрахунку виходив відповідач, визначаючи розмір штрафу в сумі 80 000 грн.

Також посилається на порушення порядку проведення перевірки: позивача не повідомили про її проведення, найманому працівнику не вручили наказ та направлення на проведення перевірки, не була проведена контрольно-розрахункова операція із придбання пального, чек РРО не видавався, що спростовує факт реалізації пального на АЗС. Ревізорами не був складений протокол про адмінправопорушення

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити із підстав, викладених у позові.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що перед початком проведення фактичної перевірки працівниками відповідача ознайомлено особу, що здійснювала розрахункові операції ОСОБА_2 із службовими посвідченнями, направленнями на перевірку від 19.08.2020 №157, №158 та запропоновано отримати копію наказу від 03.08.2020 № 630. Особа, що здійснювала розрахункові операції відмовилася ознайомитися з наданими документами та отримати копію наказу, що підтверджується актом відмови від 20.08.2020 року.

Перевіркою встановлено факт реалізації на АЗС пального (бензин А-95 по ціні 21,0 грн./л., ДП - 19,0 грн./л.) без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Встановлено, що згідно системи ЕАРП та СЄ (система електронного адміністрування реалізації пального та спирту) АЗС, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та де здійснює свою діяльність Позивач зареєстрований акцизний склад. Перевіркою встановлено, що облік товарних запасів за місцем реєстрації складу та місцем реалізації не ведеться. Перевіркою також встановлено, що АЗС знаходиться на території, де розташовані технічні споруди, які розташовані окремо один від одного, модулі з резервуарами (ємності) та паливороздавальними колонками в кількості трьох одиниць. Два модулі з резервуарами та паливороздавальними колонками, з яких здійснювалася реалізація та на момент перевірки знаходилися з пальним (бензин, дизельне пальне), що не обладнані рівнемірами-лічильниками рівня у резервуарі на кожному резервуарі. Паливороздавальні колонки в кількості двох одиниць, які необладнані витратомірами-лічильниками були підключені до лінії електроживлення та знаходилися в робочому стані та використовувалися для роздрібної торгівлі пальним. Під час проведення фактичної перевірки в операторській на АЗС Позивача встановлено зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка в кількості 1319 пачок на загальну суму 36417,74 грн. Перевіркою також встановлено, що на АЗС в реалізації знаходяться товари (пальне), які не обліковані у встановленому законодавством порядку, та під час реалізації не проводяться через РРО, а саме: в ємностях (резервуарах) зберігалося пальне (бензин А-95 та дизельне пальне) для подальшої реалізації з паливнороздавальних колонок на АЗС в кількості бензин А-95 -1446 л, за ціною 21грн/л на суму 30366 грн, та дизельне пальне -1981 л за ціною 19 грн/л на суму 37639 грн. Всього перевіркою встановлено необлікованого товару (пального) на загальну суму 68005 гривень.

Стверджує, що фактична перевірка розпочата 20.08.2020 шляхом ознайомлення особи, що здійснювала розрахункові операції з направленнями на перевірку та наказом, а закінчена 28.08.2020 складанням акту фактичної перевірки в якому зафіксовані порушення. Акт фактичної перевірки Позивачем отримано 02.09.2020, що підтверджується доказами поштового повідомлення про вручення. З запереченнями на акт фактичної перевірки Позивач до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі не звертався.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову, із підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію серія ВОО № 074983від 20.10.2005 року.

Відповідно до довідки № 1358/ФОГ1/21-22-54-21-41 від 19.11.2019 позивач перебуває на загальній системі оподаткування.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.01.2017 одним із видів діяльності позивача є роздрібна торгівля пальним.

На підставі наказу в.о. начальника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 03.08.2020 №630, прийнятого з метою дотримання суб`єктами господарювання вимог чинного законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, підакцизних товарів та пального на території Херсонської області, та направлень на проведення фактичної перевірки від 19.08.2020 №157, та від 19.08.2020 №158 заступником начальника управління - начальником відділу Мигирич О.М. та головним державним ревізором-інспектором Бевзюком О.О. 20.08.2020 здійснена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), АЗС розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності особи, що здійснювала розрахункові операції ОСОБА_2 .

За результатом фактичної перевірки 28.08.2020 складений акт №066/32/ НОМЕР_1 (далі акт перевірки).

На підставі акту перевірки прийняті ППР від 22.09.2020р.:

- № про застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 250000,00 грн., у зв`язку з встановленими під час проведення фактичної перевірки порушеннями вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: перевіркою встановлено факт реалізації на АЗС пального (бензин А-95 по ціні 21,0 грн./л., ДП - 19,0 грн./л.) без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 80000,00 грн. прийняте у зв`язку з встановленим порушенням вимог п. 128-1.2 ст.128 ПКУ а саме встановлено, що на АЗС здійснюється роздрібна торгівля пальним без наявності витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 136010,00 грн., прийняте у зв`язку з встановленим порушенням вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Перевіркою встановлено, що на АЗС здійснюється реалізація товарів (пального), які не обліковані у встановленому законодавством порядку, а саме: в ємностях (резервуарах) зберігалось пальне (бензин А-95 та дизельне паливо) для подальшої реалізації з паливороздавальних колонок на АЗС у кількості бензин марки А-95 - 1446 л за ціною 21 грн/л на суму 30366 грн та дизельне паливо - 1981 л за ціною 19 грн/л на суму 37639 грн. Всього встановлено необлікованого товару (пального) на загальну суму 68005 гривень. Отже застосовано штрафну санкцію 30366 грн + 37639 грн = 68005 грн х 2 = 136010,00 гривень;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 72835,48 грн, прийняте у зв`язку з встановленими порушеннями вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Фактичною перевіркою встановлено, що в операторській на АЗС зберігалися тютюнові вироби без марок акцизного податку встановленого зразка в кількості 1319 пачок на загальну суму 36417,74 грн.

Не погодившись із цими ППР, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку правомірності перевірки, суд застосовує наступні правові норми.

Як передбачено пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок визначений ст. 80 ПК України.

Пунктом 80.1 ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема в разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені ст. 81 Податкового Кодексу України.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового Кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Перевірка ФОП ОСОБА_1 , проведена на підставі наказу в.о. начальника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 03.08.2020 №63 (у додатку до якого включено ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та адресу об`єкта перевірки: АДРЕСА_1 ) та направлень на проведення фактичної перевірки від 19.08.2020 №157, та від 19.08.2020 №158, виписаних на підставі наказу заступнику начальника управління - начальнику відділу ОСОБА_3 та головному державному ревізору-інспектору Бевзюку О.О. 20.08.2020 р.

Перевірка проведена у присутності особи, що здійснювала розрахункові операції ОСОБА_2 .

Перед проведенням перевірки ревізори пред`явили посвідчення, надали для ознайомлення направлення та запропонували отримати наказ на перевірку, але ОСОБА_2 відмовився про, що складено акт відмови від 20.08.2020. До того ж на спростування позиції позивача про те, що ОСОБА_2 було видалено за межі території АЗС свідчить той факт, що останній на пропозицію перевіряючих надав Журнал перевірок в якому було здійснено записи про перевірку та зроблено його фотофіксацію.

Зазначені обставини підтвердив ревізор ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні в якості свідка.

Враховуючи викладене суд погоджується із відповідачем, що у ревізорів були всі законні підстави для проведення фактичної перевірки, а сама перевірка здійснена з додержанням вимог чинного законодавства України.

Пунктом 80.9 ст. 80 Кодексу передбачено строки проведення фактичної перевірки, які встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 82.3 статті 82 ПК України встановлено, що тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

Отже Кодексом передбачено строки проведення перевірок та порядок складання оформлення результатів перевірок.

Фактична перевірка була розпочата 20.08.2020, а закінчена 28.08.2020 шляхом складанням та реєстрації акту фактичної перевірки №066/32/ НОМЕР_1 за висновками якого встановлені порушення та прийняті податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкції.

28.08.2020 позивача запрошено для ознайомлення з матеріалами перевірки та їх підписання, але останній до Головного управління не прибув. У зв`язку з неприбуттям позивача для ознайомлення з матеріалами перевірки складено акт відмови від ознайомлення з матеріалами перевірки від

28.08.2020 року Акт фактичної перевірки направлений поштою, що підтверджується повідомленням про вручення.

Відтак твердження позивача про порушення порядку складання акту перевірки є необґрунтованими.

Щодо правомірності спірних ППР, суд зазначає наступне.

У акті перевірки відображена наступна інформація:

«…11. Перевіркою встановлено факт реалізації пального (бензин А-95) 5л, за ціною 21 грн/л за готівкові кошти на загальну суму 105 гривень.

12. Облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації … порушено, обік не ведеться.

13. … Згідно системи ЕАРП та СЄ (система електронного адміністрування реалізації пального та спирту) АЗС, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована як акцизний склад. Перевіряєма АЗС знаходиться на території, на якій розташовані технічні споруди, окремо розташовані один від одного модулі з резервуарами (ємності) та паливороздавальними колонками в кількості трьох одиниць. Два модулі з резервуарами та паливороздавальними колонками,з яких здійснювалася реалізація та на момент перевірки знаходилися з пальним (бензин, дизельне пальне), які не обладнані рівнемірами-лічильниками рівня у резервуарі на кожному резервуарі, розташованому на акцизному складі та паливороздавальні колонки в кількості двох одиниць, які не обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом, які підключені до лінії електроживлення та знаходяться в робочому стані, що використовуються для роздрібної торгівлі пальним. Операторська АЗС яка являє собою споруду з обладнаним робочим місцем особи, яка здійснює розрахункові операції з продажу пального. В операторській знаходилася документація, реєстратор розрахункових операцій, пристрої обліку реалізації пального та товар, який реалізовувався на АЗС. Розрахункову операцію на АЗС з продажу пального здійснював ОСОБА_2 .

Перевіркою встановлено:

факт роздрібної торгівлі пальним (бензин А-95) з автозаправної станції через паливороздавальні колонки без отримання в органах ДПС ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, (ст. 15 ЗУ №481/95-ВР від 19.12.1995р. (із змінами та доповненнями);

- необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального, розташованого на акцизному складі (п. 1281.1. ст. 128 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2756-V);

Реалізація товарів (пального) які не обліковані у встановленому законодавством порядку, а саме: реалізація з паливо роздавальних колонок на АЗС в кількості: бензин марки (А-95) -1446 л. за ціною 21грн./л. на суму 30366грн., дизельне паливо (ДП) - 1981л. за ціною 19грн./л, на суму 37639грн. Всього встановлено не облікованого товару на загальну суму 68005грн.;

зберігання (реалізація) тютюнових виробів, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку в кількості 1319 пачок на загальну суму 36417,74 грн.».

Податкове повідомлення-рішення від 22.09.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 250000,00 грн, прийняте у зв`язку з встановленим порушенням вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995, а саме встановлено, що на АЗС здійснюється роздрібна торгівля пальним без ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним.

Згідно з пп. 14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України реалізація пального - будь- які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального з переходом права власності на таке пальне чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного для власного споживання або будь яким іншим способом.

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» визначено поняття місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/абоємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико- хімічних характеристик з автозаправної станції/ автогазозаправної станції/ газонаповнювальної станції/ газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/ або оливороздавальні колонки.

Статтею 15 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» встановлено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до ст. 17 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом- сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Факт реалізації на АЗС, що належить позивачу бензину підтверджується актом перевірки та показами свідка ОСОБА_5 , допитаного у судовому засіданні в якості свідка, який пояснив, що 20.08.2020р. перебував у свого товариша та у с. Сиваське Новотроїцького району на АЗС придбав у каністру наливом бензин на суму 100 грн. Про цю подію надавав письмові пояснення працівникам податкової міліції ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі та підтвердив свій підпис на протоколі допиту його як свідка 20.08.2020р., долученому до акта фактичної перевірки.

Також факт реалізації пального підтверджується показами свідка ОСОБА_4 ревізора, який підтвердив, що був присутній під час придбання ОСОБА_5 пального на АЗС позивача у каністру наливом, оскільки стояв за ним у черзі біля операторської для придбання пального.

Суд звертає увагу, що 02.10.2019 вже була проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), АЗС розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . За результатом перевірки складено акт від 03Л0.2019 №011/32/ НОМЕР_1 , якою встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії та прийняте рішення про застосування фінансових санкцій від 22.10.2019року №000005/21-22-32-.

Отже позивач належним чином був обізнаний про необхідність отримання ліцензії для здійснення реалізації пального. Після проведення фактичної перевірки 02.10.2019 позивач не звертався до контролюючого органу з метою отримання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним, здійснюючи реалізацію пального на АЗС, що було повторно встановлено під час проведення фактичної перевірки 20.08.2020 року. Про отримання ліцензії позивач звернувся після проведення перевірки 20.08.2020р.

Таким чином оскаржуване ППР про застосування фінансових санкцій від 22.09.2020№ на загальну суму 250000,00 грн, прийняте відповідно до вимог чинного законодавства України.

Податкове повідомлення-рішення від 22.09.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 80000,00 грн прийняте у зв`язку з встановленим порушенням вимог п.128-1.2 ст.128 Кодексу, а саме встановлено, що на АЗС здійснюється роздрібна торгівля пальним без наявності витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Підпунктом 14.1.6. п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що акцизний склад це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно з пп. 14.1.224 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що розпорядник акцизного складу це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Пунктом 230.1. ст.230 ПК України визначено, що акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку.

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Відпуск пального без наявності витратомірів-лічильників та рівнемірів- лічильників забороняється.

Відповідно до п. 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України, розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно до вимог ст. 230 ПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі - Порядок № 891).

Пунктом 2 Порядку №891 визначено, що у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні:

витратомір-лічильник (далі - витратомір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах;

рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара;

резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці.

обіг пального - будь-які операції, що передбачають: фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції).

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, при визначенні загальної місткості розташованих на акцизному складі резервуарів беруться до уваги стаціонарні споруди або ємності, які призначені для здійснення операцій, що передбачають фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального чи/або фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне та його зберігання, при цьому акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження- розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами

- лічильниками на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Перевіркою встановлено факт реалізації на акцизному складі - АЗС, розташованої за адресою: Херсонська область, Новотроїцький р-н, с. Сиваське, вул. Миру, 1 паливно-мастильних матеріалів. На вказаному акцизному складі пального розташовані два стаціонарних резервуари, та два місця відпуску пального наливом з акцизного складу. Рівнеміри та витратоміри не зареєстровані.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про відсутність у акті перевірки кількості резервуарів пального не обладнаних рівнемірами-лічильниками, оскільки у акті перевірки чітко вказана наявність двох модулів із резервуарами та паливороздавальними колонками, тобто два резервуари та дві колонки.

Пунктом 1281.1 ст.1281 ПК України визначено, що не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Отже перевіркою встановлено, що на АЗС, де здійснює діяльність позивач встановлені порушення, яке є доведеним, а оскаржуване ППР від 22.09.2020№ про застосування фінансової санкції на загальну суму 80000,00 грн. (4 х 20000), прийняте відповідно до вимог чинного законодавства України.

Податкове повідомлення-рішення від 22.09.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 136010,00 грн прийняте у зв`язку з встановленим порушенням вимог п.12 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Перевіркою встановлено, що на АЗС здійснюється реалізація товарів (пального), які не обліковані у встановленому законодавством порядку, а саме: в ємностях (резервуарах) зберігалось пальне (бензин А-95 та дизельне паливо) для подальшої реалізації з паливороздавальних колонок на АЗС у кількості бензин марки А-95 - 1446 л за ціною 21 грн/л на суму 30366 грн та дизельне паливо - 1981 л за ціною 19 грн/л на суму 37639 грн. Всього встановлено необлікованого товару (пального) на загальну суму 68005 гривень.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР).

Відповідно до ч.І ст.15 Закону №265/95-ВР, контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Пунктами 1, 2, 12 ст.З Закону № 265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

В силу вимог ст.20 Закону № 265/95-ВР, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктами 19-1.1.4, 19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19 ПК України встановлено, що контролюючі органи здійснюють: контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального;

Таким чином, на відповідача покладені функції контролю за дотриманням суб`єктами господарювання Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» із правом застосування, у разі виявлення порушення, передбачених цими законами фінансових (штрафних) санкцій (штрафів).

Статтею 6 Закону №265 передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою-суб`єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб`єктів малого підприємництва. Обов`язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Пунктом 177.10 статті 177 ПК України встановлено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та додаткового обліку. Зокрема, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинні документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 85.2 ст.85 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Перевіркою зафіксовано факт реалізації товару, що не облікований у встановленому законом порядку.

Суд відмічає, що позивач не надав суду жодного доказу на спростування даної обставини щодо обліку ним товарів, які перебували у продажу, відтак визнав факт порушення.

Також суд не приймає до уваги твердження позивача про невідповідність зазначеним у акті фактичної перевірки обсягам пального у резервуарах, що реалізовувалось та з якого обрахована штрафна санкція, оскільки дані обсяги зафіксовані у протоколі обшуку від 20.08.2020р., складеному працівниками податкової міліції ГУ ДПС у Херсонській області та передані позивачу на зберігання. Позивач не надав суду жодних доказів неправильного обрахунку залишків товарних запасів (пального).

Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій сума штрафних санкцій становить 136010,00 грн (68005 грн х 200%) за ведення з порушенням порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів місцем їх реалізації та зберігання.

Таким чином спірне ППР від 22.09.2020 № є правомірним.

Податкове повідомлення-рішення від 22.09.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 72835,48 грн, прийняте у зв`язку з встановленими порушеннями вимог ст.11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Фактичною перевіркою встановлено, що в операторській на АЗС зберігалися тютюнові вироби без марок акцизного податку встановленого зразка в кількості 1319 пачок на загальну суму 36417,74 грн. Тютюнові вироби були описані та вилучені працівниками податкової міліції Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про придбання даних тютюнових виробів для власного споживання, оскільки така значна кількість тютюнових виробів зберігалась позивачем у місці здійснення підприємницької діяльності без марок акцизного податку, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачено застосування штрафних санкцій за зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень. Отже застосовано штрафну санкцію 36417,74 х 2 = 72835,48 гривень.

Відтак спірне ППР від 22.09.2020 № є правомірним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень податкового органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що спірне рішення є правомірним, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідач обґрунтував та довів доказами правомірність спірного рішення, разом із тим, як доводи позивача про незаконність спірного рішення були спростовані відповідачем та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

За правилами ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 березня 2021 р.

Суддя Г.М. Морська

кат. 108080100