Справа № 380/6559/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6559/20 пров. № А/857/15762/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представника позивача Розанової О.З.,

представника відповідача Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року (прийняте у відкритому судовому засіданні у м. Львові суддею Кухар Н.А.) в адміністративній справі № 380/6559/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» (далі ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед», Товариство) звернулося до суду із вказаним позовом до та просило визнати протиправними і скасувати прийняті 27 травня 2020 року Галицькою митницею Держмитслужби:

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2020/00019/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № /2020/00011;

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2020/00020/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № /2020/00012.

Позов обґрунтовувало тим, що ним було надано документи, які дають можливість митному органу визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом - за ціною контракту.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед», яке вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам митниці, неповно з`ясував обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору та неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ним було подано для митного оформлення імпортованого товару передбачені частиною другою статті 53 МК України документи, що містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно зі статтею 58 МК України. Вказує, що відповідач не навів переконливих доказів та заперечень щодо правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Галицька митниця Держмитслужби подала відзив на апеляційну скаргу Товариства, у якому вказала, що позивач не подав митному органу документів, які підтверджують оплату, а тому і не підтвердив одну із складових митної вартості ціну, що була фактично сплачена.

З наведених підстав, вважає оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник відповідача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, 08.04.2020 між позивачем та Компанією «Клеінян`с Аардапельгандель БіВі» укладено договір поставки № 0804-20 на умовах та в порядку якого продавець зобов`язується поставити покупцеві на умовах FCA Гаудсвард, Нідерланди продовольчу картоплю, призначену для виробництва продуктів переробки для споживання людиною, голландського походження врожаю 2019 року, а покупець - прийняти товар та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Асортимент, розмір та кількість товару зазначається в додатках до договору. Оплата товару здійснюється в євро шляхом перерахування грошових коштів 100 % попередньої оплати перед відвантаженням.

10.04.20 укладено додаткову угоду № 1, згідно якої погоджено п.4.1 договору викласти у новій редакції.

Згідно додатку 3 від 15.05.20 сторони погодили чергову поставку товару картоплі продовольчої в кількості 400 тонн по ціні 80 євро за тону на суму 32 000 євро. Умови поставки - 100 % передоплата, термін поставки - протягом 14 днів з моменту оплати. Укладенню додатку № 3 передував лист- комерційна пропозиція Компанії «Клеінян`с Аардапельгандель БіВі» від 14.05.2020, згідно якого запропоновано до поставки 400 тонн картоплі по ціні 80 євро за тонну, яка була прийнята покупцем.

Оплата за кожну партію проведена згідно платіжних доручень. Організація переведення забезпечувалась ФОП ОСОБА_1 на підставі Договору на транспортне експедирування № 14/05-01 від 14.05.2020. За договором транспортного експедирування № 12/05-01 від 12.05.2020 ФОП ОСОБА_1 доручив ФОП ОСОБА_2 виконати транспортно-експедиційне перевезення вантажу позивача.

27.05.2020 відповідачу подано митні декларації №UA209150/2020/008631 та №UA209150/2020/008637.

Позивачем до митного оформлення митної декларації № UA209150/2020/008631 від 27.05.2020 подано такі документи: Рахунок-фактура (iнвойс) 00054091 від 20.05.20, Автотранспортна накладна від 20.05.2020, Фітосанітарний сертифікат EC/NL/PCNU 193076130 від 20.05.2020, Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 763/05 від 22.05.2020, Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 15.05.2020 № 1, Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу 0804-20 від 08.04.2020, Договір (контракт) про перевезення 763/05 від 18.05.2020, Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом від 20.05.2020, Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держорганами 5490902 від 27.05.2020, Декларація-інвойс, складена експортером якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро 00054091 від 20.05.2020, Заявка на перевезення № 763/05 від 18.05.2020, Копія митної декларації країни відправлення 20NLKAF8WXAZDMWD51 20.05.2020.

При митному оформленні митної декларації № UA209150/2020/008637 від 27.05.2020 подано такі документи: Рахунок-фактура (iнвойс) 00054092 від 20.05.2020, Автотранспортна накладна від 20.05.2020, Фітосанітарний сертифікат EC/NL/PCNU 193076221 від 20.05.2020, Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 772/05 від 22.05.2020, Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.05.2020 за № 1, Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу 0804-20 від 08.04.2020, Договір (контракт) про перевезення 772/05 від 18.05.2020, Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом від 20.05.2020, Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, 5492329 від 26.05.2020, Декларація-інвойс, складена експортером якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро 00054092 від 20.05.2020, Заявка на перевезення № 772/05 від 18.05.2020, Копія митної декларації країни відправлення від 20.05.2020 20NLKAF9RAZG1WD50.

За результатами проведеного митницею опрацювання, у поданих до митного оформлення документах виявлено суттєві розбіжності щодо характеру придбаного товару ("насіннєва" чи "споживча" картопля), щодо умов здійснення та вартості перевезення, основний документ, що визначає фактурну вартість товару, - додаток до контракту, не містить підпису однієї з сторін, банківські платіжні документи до митного оформлення не подавалися.

Декларанту було надіслано повідомлення наступного змісту:

"Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати такі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару № 1:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України у разі неподання документів, зазначених у ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи :

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

- прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;"

Декларантом на вимогу митного органу надіслано електронні копії таких документів:

- платіжне доручення в іноземній валюті від 19.05.2020 № 3269;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 18.05.2020 № 2525;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 26.05.2020 № 11775;

- повідомлення декларанта про те, що інші документи подаватися не будуть.

За результатами вивчення наданих документів митним органом встановлено, що усі платіжні доручення у графі "Призначення (підстави) операції" містять запис "prepayment for goods under the contract No 0804-20 dd 08.04.2020" (передоплата за товари відповідно до контракту №0804-20 від 08.04.2020). Жодних посилань на найменування товару, відповідні додатки чи специфікації документ не містить. Тобто зробити висновок про приналежність поданих платіжних доручень до партії оцінюваного товару неможливо.

Митницею встановлено таке:

- неподання декларантом документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ: основний документ, що відповідно до Контракту визначає фактурну вартість товару, - додаток до контракту № 2, не містить підпису однієї з сторін, а тому не може бути визнаний належним документом; банківські платіжні документи, які можна визначити як такі, що стосуються оцінюваного товару, не подавалися;

- неподання декларантом документів, визначених частиною 3 ст. 53 МКУ: - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- розбіжності в документах щодо характеру придбаного товару ("насіннєва" чи "споживча" картопля), а також щодо умов перевезення та вартості перевезення вантажу до місця ввезення на митну територію України, декларантом не були спростовані чи пояснені.

За результатами розгляду всіх наданих документів Галицька митниця Держмитслужби дійшла висновку, що, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

З метою обрання методу для визначення митної вартості Галицькою митницею Держмитслужби було послідовно розглянуто можливість застосування методів 2а 2г та встановлено відсутність можливості їх застосування. Метод 2а (ст. 59 МКУ) не застосовано з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA209170/2020/34506 від 26.05.2020.

За наслідками цього 27.05.2020 митний орган виніс рішення про коригування митної вартості товарів №№ UA209000/2020/00019/2, UA209000/2020/00020/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №№ UA209150/2020/00011, UA209150/2020/00012.

Не погоджуючись із цими рішенням Галицької митниці Держмитслужби, позивач оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що Галицька митниця Держмитслужби з дотриманням вимог ст. 58 МК України здійснила визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, за достатніх на те підстав та з дотриманням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59 - 63 МК України, що свідчить про те, що спірні картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів та рішення про коригування митної вартості товарів прийняті правомірно, тому підстави для їх скасування відсутні.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

За приписами частини першої статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема:

на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно переліку, наведеного у цій нормі.

За вимогами частин першої, третьої, шостої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За змістом цих норм митна вартість товарів визначається декларантом; водночас митний орган контролює правильність визначення такої вартості і за результатами здійснення такого контролю, у випадку неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК України, приймає рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Як зазначено вище, декларант позивача надав згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару і обраний ним метод її визначення.

При цьому позиція відповідача полягає у тому, що в митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки наявні суттєві розбіжності щодо характеру придбаного товару ("насіннєва" чи "споживча" картопля), щодо умов здійснення та вартості перевезення, основний документ, що визначає фактурну вартість товару, - додаток до контракту, не містить підпису однієї з сторін, банківські платіжні документи до митного оформлення не подавалися.

Разом з тим, з поданих документів видно, що поставці підлягає продовольча картоплю, призначена для виробництва продуктів переробки для споживання людиною. Оплата за кожну партію проведена згідно платіжних доручень. Організація переведення забезпечувалась ФОП ОСОБА_1 на підставі Договору на транспортне експедирування № 14/05-01 від 14.05.2020. На підставі договору транспортного експедирування № 12/05-01 від 12.05.2020 р. ФОП ОСОБА_1 доручив ФОП ОСОБА_2 виконати транспортно - експедиційне перевезення вантажу позивача.

Також декларант на вимогу митного органу надіслав електронні копії таких документів:

- платіжне доручення в іноземній валюті від 19.05.2020 № 3269;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 18.05.2020 № 2525;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 26.05.2020 № 11775;

- повідомлення декларанта про те, що інші документи подаватися не будуть.

Суд звертає увагу, що митний орган ні в електронному повідомленні про надання додаткових документів, ні в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації; не зазначив, які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. Разом з тим, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів видно, що митну вартість відповідач визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Разом з тим, у спірному рішенні митниця не навела відповідних пояснень щодо зроблених коригувань, обмежившись зазначенням номера та дати митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Оскаржувані рішення містять лише номер та дату митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, однак вказані рішення не містять пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, та докладної інформації і джерел, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. За таких обставин, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статтей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Водночас, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію у належний спосіб, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що позивач подав до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідач не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надав доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

З досліджених письмових доказів видно, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого позивачем та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Та обставина, що подібний товар розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. У свою чергу, контролюючий орган не довів правових підстав для застосування резервного методу ти прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч приписами частини другої статті 77 КАС України, не довів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості імпортованого товару, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митних деклараціях.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року в адміністративній справі № 380/6559/20 скасувати.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» задовольнити.

Визнати протиправним скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/00019/2 від 27.05.2020 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № /2020/00011 від 27.05.2020;

Визнати протиправним скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/00020/2 від 27.05.2020 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № /2020/00012 від 27.05.2020.

Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби (79000, вул. Костюшка,1, м. Львів ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн 00 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 10624 (десять тисяч шістсот двадцять чотири) грн 00 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
О. М. Довгополов
Постанова складена у повному обсязі 03 березня 2021 року.