Справа № 640/4450/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4450/20 Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 28 травня 2019 року №№ 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 05-2651 на загальну суму 341 409,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є сільськогосподарським товаровиробником, а об`єкти нерухомості дійсно використовуються позивачем в сільськогосподарських цілях, тому обґрунтованим є застосування підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України до об`єктів нерухомого майна, що належать позивачу на праві власності.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2020 року даний позов задоволено.

При цьому суд посилався на положення пункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, аналіз якого зумовив висновок про те, належні позивачу нежитлові приміщення, які використовуються ним у сільськогосподарському виробництві, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу імперативних приписів закону, з огляду на це спірні податкові повідомлення-рішення суд першої інстанції є протиправними.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Зазначає, що позивач не відповідає вимогам, які ставляться до суб`єкта-власника нежитлової нерухомості, для звільнення її від податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є одночасна сукупність наступних умов: 1) використання будівель, споруд, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності; 2) особа має бути сільськогосподарським товаровиробником.

Разом з тим, згідно класифікації ДК 018-2000 нежитлова будівля, будинок тракторної бригади з прибудовою, сауна, ветеринарна аптека, магазин не відносяться до будівель та споруд із сільськогосподарським призначенням, а отже не можуть підпадати під пільгу згідно літері "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПКУ.

У відповідності до статті 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним кодом КВЕД фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід, тобто ФОП ОСОБА_2 є сільськогосподарським виробником.

Як встановлено судом першої інстанції, за даними інформаційно-телекомунікаційної системи станом на 28 травня 2019 року за ОСОБА_1 зареєстровано на правах власності наступні об`єкти нерухомості:

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 27,5 кв.м.;

будівля за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 40,8 кв.м.;

інше, за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 76,9 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 99,4 кв.м.;

квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 116,7 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 127,7 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 152 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 246,2 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 264,1 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 297,6 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 404,1 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 540 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 549,5 кв.м.;

комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 676,3 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 792,4 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 821,3 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 833,6 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 843,2 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1395,3 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1502,2 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1605,2 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1738,6 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2430 кв.м.;

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 94,8 кв.м..

28 травня 2019 року Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України позивачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, наступними податковими повідомленнями - рішеннями:

№ 0-2651 на суму 57364,04 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1738,6 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 70234,45 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_10, загальною площею 2430 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 4344,74 грн (квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 116,7 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 143,15 грн (інше, за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 76,9 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 10052,10 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_11, загальною площею 540 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 29880,80 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_12, загальною площею 1605,2 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 4916,22 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_13, загальною площею 264,1 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 2377,14 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_14, загальною площею 127,7 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 10228,94 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_15, загальною площею 549,5 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 1850,33 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_16, загальною площею 99,4 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 15696,17 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_17, загальною площею 843,2 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 2829,48 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_18, загальною площею 152 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 4583,01 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_19, загальною площею 246,2 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 15288,20 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_20, загальною площею 821,3 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 12589,32 грн (комплекс за адресою: АДРЕСА_21, загальною площею 676,3 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 27963,45 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_22, загальною площею 1502,2 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 1764,70 грн. (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_23, загальною площею 94,8 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 5539,82 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_24, загальною площею 297,6 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 14750,53 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_25, загальною площею 792,4 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 7522,32 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_26, загальною площею 404,1 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 15517,46 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_27, загальною площею 833,6 кв.м.);

№ 0-2651 на суму 25973,51 грн (нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_28, загальною площею 1395,3 кв.м.).

Вважаючи вказані податкові повідомлення - рішення протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, набрав чинності з 01 січня 2015 року, (далі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи пп. 266.2.1 п. 266.1 статті 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 266.3.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За правилами пп. 266.3.2 п. 266.1 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

При цьому пп. 266.5.1 п. 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України закріплено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно пп. 266.7.1 п. 266.6 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України 01 січня 2015 року, власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за виключенням випадків, визначених пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК України.

Відповідно до пп.266.7.4 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підпункт "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК України встановлює, що не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.235 п. 14.1 статті 14 ПК України, сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Проте, згідно статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" визначено, що виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно - правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності.

Визначення "сільськогосподарський товаровиробник", яке міститься у пп. 14.1.235 п. 14.1 статті 14 ПК України, застосовуються виключно для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу "Спрощена система оподаткування, облік та звітність", що прямо визначено самим пп. 14.1.235 п. 14.1 статті 14 ПК України.

Таким чином, до спірних правовідносин щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки дане положення не застосовується, оскільки відноситься до розділу ХІІ "Податок на майно".

Разом з тим, виходячи з положень Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року № 507, будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарської силоси та інше.

Згідно листа Дівчинської сільської ради Стовп`язького Старостинського округу Переяслів-Хмельницького району Київської області від 02 липня 2020 року № 1-16, наданого у відповідь на запит позивача від 30 червня 2020 року № 01/06, повідомлено про використання в сільськогосподарських цілях наступних приміщень:

Ѕ частини площадки для літніх загонів, що розташована по АДРЕСА_5 - використовується для випасу овечок;

корівник, що розташований по АДРЕСА_5 - використовується склад;

млин, що розташований по АДРЕСА_6 - використовується під склад міндобрив;

плотні, що розташовані по АДРЕСА_6 - використовуються;

контори, що розташовані по АДРЕСА_6 - використовуються;

цибульник, що розташований по АДРЕСА_6 - використовується під склад;

сінник, що розташований по АДРЕСА_5 - використовується під склади;

бойні, що розташовані по АДРЕСА_5 - знаходяться в аварійному стані;

приміщення гаража, що розташований по АДРЕСА_7 - викоритсовується;

механічна майстерня, що розташована по вул. Миру в с. Веселе - використовується;

свинарник, що розташований по АДРЕСА_8 - використовується;

будинок тракторної бригади з прибудовою, що розташований по АДРЕСА_29 - використовується;

телятник АДРЕСА_9 - використовуються;

телятник АДРЕСА_10 - використовується;

приміщення, що розташована по АДРЕСА_5 - знаходиться в аварійному стані;

комплексу зі складу ПММ та заправки, що розташовані по АДРЕСА_6 - використовується;

телятник АДРЕСА_11 - використовується;

сінник, що розташований по АДРЕСА_7 - використовується;

нежитлова будівля, що розташована по АДРЕСА_8 - знаходиться в аварійному стані;

сінник, що розташований по АДРЕСА_5 - використовується.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт «ж» пп. 266.2.2 п. 266,2 статті 266 Податкового кодексу України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, зокрема, для сільськогосподарського виробництва.

Наведене відповідає також правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 31 січня 2018 року по справі 822/2624/16 та в постанові від 17 лютого 2020 року по справі №820/3556/17.

Отже, з наведеного вбачається, що вищезазначені нежитлові приміщення, що належить позивачу на праві власності, не є об`єктами оподаткування, згідно літери "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, оскільки використовується ним безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником шляхом розведення великої рогатої худоби молочних порід.

Відтак, правомірним є висновок суду першої інстанції про те, що у позивача не виникло обов`язку по сплаті податку на нерухоме майно, відмінене від земельної ділянки, оскільки позивач фактично є сільськогосподарським товаровиробником, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення №№ 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 0-2651, 05-2651 є протиправними і підлягають скасуванню.

В апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що в результаті проведеної звірки нарахувань та відомостей з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, встановлено що:

- громадянці ОСОБА_1 на праві власності належить одна квартира АДРЕСА_12 , (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) загальною площею 116,7 кв. м.;

- невірно вказано тип нерухомого майна об`єктів нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1738,60 м2 та АДРЕСА_5 загальною площею 2430,00 кв. м..;

- невірно вказано код ОДПС об`єктів, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_30, загальною площею 1395,3 кв. м. та АДРЕСА_31 загальною площею 27,5 кв. м.

Враховуючи наведене, згідно пп. 266.7.3 п. 266.7 сатті 266, ГУ ДПС у м. Києві відкликало частину сформованих податкових повідомлень - рішень від 28 травня 2019 року, а саме:

- №0-2651 на суму 4344,74 грн.;

- № 0-2651 на суму 4344,74 грн.;

- №0-2651 на суму 57364,04 грн.;

- №0278053-135-2651 на суму 2430,00 грн.;

-№0-2651 на суму 25973,51 грн.;

-№0-2651 на суму 511,91 грн.

та направлено нові податкові повідомлення рішення за 2018 рік від 25 березня 2020 року:

- № 0-2651/Р на суму 25973,51 грн.,

- №0-2651/Р на суму 143,15 грн.,

- № 0-2651 /Р на суму 32364,04 грн.,

- №0-2651/Р на суму 22617,23 грн.,

- № 0-2651 на суму 2110,94 грн.

Однак, податковим повідомленням рішенням за 2018 рік від 25 березня 2020 року колегія суддів оцінки не надає, оскільки вони не були предметом позову, і позивач своєї позиції відносно них не висловлював.

Щодо відкликаних податкових повідомлень-рішень, то судом першої інстанції зауважено про ненадання відповідачем будь-яких доказів відкликання вказаних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з чим на підставі приписів статті 14 Податкового кодексу України суд вважав доцільним скасувати їх. В апеляційній скарзі відповідачем пояснень з даного приводу не наведено, доказів на спростування висновків суду не надано, у зв`язку з чим у колегії суддів немає підстав для іншого правового висновку в цій частині.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Отже при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 02 березня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев