Справа № 480/961/20
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 березня 2021 року

м. Київ

справа № 480/961/20

адміністративне провадження № К/9901/5982/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги Державної податкової служби України (далі -ДПС) на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шанс» до Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2020, позов задоволено: зобов`язано ДПС зареєструвати податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс", №76 від 12.11.2019, №77 від 13.11.2019, №78 від 13.11.2019, №79 від 14.11.2019, №80 від 14.11.2019 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 26.11.2019.

18.02.2021 ДПС подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.

У касаційній скарзі ДПС вказує підставою касаційного оскарження пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС), відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 КАС).

Частиною першою статті 13 КАС визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Справа № 480/961/20 розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що підставою для неприйняття податкових накладних слугував факт припинення дії договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2522001, у зв`язку із тим, що Чернігівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області було відхилено заяву про приєднання від 24.10.2018 №1, що була подана до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2522001, оскільки така заява була подана новим керівником та у зв`язку із зміною місцезнаходження товариства.

При цьому, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 11.06.2019, у справі № 480/4038/18 визнано протиправними дії Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2522001 (реєстраційний номер - ), укладеного з ТОВ "Шанс".

Суд дійшов висновку, що передумовою виникнення спірних правовідносин стало фактично невиконання контролюючим органом рішення суду у справі № 480/4068/18. У зв`язку з цим, відмова ДПС у прийнятті податкових накладних з підстави «відсутній укладений з платником договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу» є протиправною.

Таке застосування судом апеляційної інстанції норм статей 2001, 201 Податкового кодексу України відповідає висновку Верховного Суду в постанові від 24.09.2019 у справі № 826/7173/15, відповідно до якого наявність укладеного договору про визнання електронних документів між платником податків та контролюючим органом є обов`язковою передумовою виникнення у платника права подавати податкову звітність у електронній формі, якому кореспондує обов`язок такого контролюючого органу прийняти документи податкової звітності.

У випадку розірвання договору про визнання електронних документів, припиняються зобов`язання сторін, які встановлені таким договором. Водночас, визнання у судовому рішенні протиправності розірвання договору виключає можливість визнання такого розірвання як юридичного факту, що припиняє права та обов`язки сторін договору, оскільки у такому разі рішення (дія) контролюючого органу про розірвання договору не породжує будь-яких правових наслідків, незалежно від дати набрання законної сили судовим рішенням.

Керуючись статтею 248, пунктами 1, 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2020.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Гімон М.Б. Гусак