Справа № 240/3488/20
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/3488/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Гаєвська С.В.,

за участю: позивача та представника позивача Єсіна П.С.,

представника відповідача - Іваненка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Депатраменту патрульної поліції Начальник департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання наказів протиправними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовому у якому просить:

- визнати наказ начальника Департаменту патрульної поліції від 24 січня 2020 року № 63 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби у поліції незаконним та скасувати його;

- визнати наказ начальника Департаменту патрульної поліції від 19 лютого 2020 року № 142 о/с про особовий склад по управлінню патрульної поліції в Житомирській області незаконним та скасувати його;

- поновити ОСОБА_1 на службі в Управлінні патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на посаді поліцейського, з дня звільнення - 19.02.2020;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову вказано, що підставою для його звільнення слугував наказ начальника Департаменту патрульної поліції від 24 січня 2020 року № 63 у якому зазначено, що у діях позивача були ознаки правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 178, ст. 183 та ст. 185 КУпАП.

Однак, згідно із ч. 5 ст. 14 Дисциплінарного статуту НП України та п. 3 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Отже, поліцейські повинні були скласти протокол про адміністративне правопорушення, а не проводити службове розслідування. Таким чином, відсутні докази того, що ним буди здійсненні правопорушення, що передбачені вказаними нормами КУпАП, а тому оскаржувані накази та його звільнення є протиправним.

Відповідачем у встановлений судом строк було подано відзив на позовну заяву за змістом якого заперечував у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказано, що у ході проведення службового розслідування порушення службової дисципліни поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капралом поліції ОСОБА_1 , що виразилась у вчиненні діянь 13.11.2019, які мають ознаки правопорушень, передбачених статтями 173 та 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в ході службового розслідування, підтвердилось. На підставі висновку службового розслідування Департаментом патрульної поліції було видано спірні накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, а саме у зв`язку з порушенням Дисциплінарного статуту Національної поліції України та про звільнення позивача зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію". Також відповідач вказує, що визначення виду дисциплінарного стягнення належить безпосередньо до дискреційних повноважень органу, який вільний у виборі останнього.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи та відеозапис, дійшов наступного висновку.

У ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , у період з 18 грудня 2017 року по 19 лютого 2020 року проходив службу в Управлінні патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на посаді поліцейського.

18.11.2019 на адресу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Житомирській області ДПП) надійшли матеріали зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 13.11.2019 № 57098, за зверненням на скорочений номер екстреного виклику поліції "102" капрала поліції ОСОБА_1 (абонентський номер стільникового зв`язку: НОМЕР_1 ), який відповідно до електронної картки події "102" № НОМЕР_4 назвався працівником поліції та повідомив, що 13.11.2019 о 23:14 за адресою: вул. Велика Бердичівська, 27 в місті Житомирі, біля закладу "Кварц" троє невідомих, які на момент звернення перебували у вказаному закладі, нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи службовим посвідченням. Кваліфікація попередньо вказаної події, відповідно до електронної картки події "102" № НОМЕР_4, встановлено як кримінальне правопорушенням "Грабіж".

28.11.2019 Департаментом патрульної поліції було видано наказ №2242 щодо проведення службового розслідування з приводу встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у неналежній поведінці в позаслужбовий час 13.11.2019.

У ході проведення службового розслідування УПП в Житомирській області ДПП дійшов висновку, що порушення службової дисципліни поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капралом поліції ОСОБА_1 , що виразилась у вчиненні діянь 13.11.2019, які мають ознаки правопорушень, передбачених статтями 173 та 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в ході службового розслідування, підтвердилось.

За порушення службової дисципліни, а саме вимог пунктів 1, 2, 3, 6, 7, 9, 11, 12 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту 1 пункту 3.1 розділу 3 Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 № 4/1, частини першої - четвертої, шостої - восьмої, десятої пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", до поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

На підставі висновку службового розслідування Департаментом патрульної поліції було видано наказ №63 від 24.01.2020 про притягнення до дисциплінарної відповідальності Позивача, а саме у зв`язку з порушенням Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Позивача притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби з органів Національній поліції України.

Також, в подальшому було видано наказ №142 о/с від 19.02.2020 про звільнення Позивача зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Житомирській області ДПП відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначений Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено основні обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пунктів 1, 3 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" , особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Пункт 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - "Дисциплінарний статут").

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту. Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 9 листопада 2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - "Правила"), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських і спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - "поліція"). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 і 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Суд наголошує на тому, що в основі поведінки працівника поліції законодавчо закладено етичні, правові і службово-дисциплінарні норми, дотримання яких є одним із головних обов`язків особи, що іде на службу до органів внутрішніх справ. Ця обставина зумовлює підвищений рівень відповідальності працівників поліції, у порівнянні з іншими громадянами, та застосування до них більш суворих дисциплінарних стягнень за дисциплінарні правопорушення.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Крім цього, Дисциплінарним статутом Національної поліції України встановлено, що поліцейський зобов`язаний бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України, утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини, знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень, берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів, поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень, дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення, сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції, під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

З дослідженого у ході судового розгляду відеозапису події було встановлено, що 13.11.2019 капрал поліції ОСОБА_1 у позаслужбовий час, перебуваючи у громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, ідентифікуючи себе як поліцейського, висловлювався нецензурною лайкою в громадському місті та погрожував створенням негативних наслідків, намагався уникнути оплати за надані йому послуги. Крім того, ОСОБА_1 ігнорував вимоги патрульних поліцейських, які прибули на виклик про подію.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком КУ "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради №1031 від 14.11.2019, який складений о 01:30 год.

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Така оцінка відповідача пов`язана із діями, які були виявлені під час службового розслідування та встановлення факту фактичного вчинення позивачем дій, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173, 178, 185 КУпАП, а також з огляду на встановлення невиконання службових обов`язків позивачем, визначених у Законі України "Про Національну поліцію".

Суд звертає увагу, що позивач помилково вважає, що відсутність факту складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173, 178, 185 КУпАП свідчить про недоведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки поліцейські несуть відповідальність за окремі адміністративні правопорушення за дисциплінарним статутом, зокрема і за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого у ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство).

Така позиція суду ґрунтується на позиції Верховного Суду викладеного у постанові від 30 квітня 2020 року у справі №825/1775/17.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Горовенки та Бугара проти України" (заяви №№ 36146/05 та 42418/05) наголошував, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (див., mutatis mutandis, рішення від 17 червня 2008 року у справі "Абдулла Їлмаз проти Туреччини" (Abdullah Yilmaz v. Turkey), заява № 21899/02, пункти 56-57). Зокрема, видаючи працівникам міліції вогнепальну зброю, слід проводити не лише необхідне технічне навчання, а й особливо ретельний відбір службовців, яким дозволять носити таку вогнепальну зброю (пункт 38).

Таким чином, суд дійшов висновку про підтвердження обставин недодержання позивачем вимог пунктів 1, 2, 3, 6, 7, 9, 11, 12 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту 1 пункту 3.1 розділу 3 Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 № 4/1, частини першої - четвертої, шостої - восьмої, десятої пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені обставини та законодавчі норми, які їх регулюють, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в повній мірі доведено, що оскаржувані накази прийнято ним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, а також пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Оскільки, позовні вимоги щодо поновлення позивача на посаді поліцейського та стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог щодо визнання незаконними та скасування наказів від 24 січня 2020 року № 63 та від 19 лютого 2020 року №142 о/с правових підстав для задоволення яких суд не встановив, то у задоволенні вказаних вимог також слід відмовити.

Отже, підстави для скасування спірних наказів та для задоволення позовних вимог відсутні, тому у задоволенні позовної заяви слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( вул. Федора Ернста, 3 м.Київ, 03048, ) про визнання наказів протиправними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Токарева

Повне судове рішення складене 03 березня 2021 року