Справа № 826/20679/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 березня 2021 року м. Київ № 826/20679/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження заяву позивача про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2016р. за виключними обставинами винесеної у справі

за позовом ОСОБА_1

до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області

третя особа Державна казначейська служба України

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області в якому просив:

- визнати незаконними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області щодо відмови позивачу в нарахуванні та виплаті вихідної допомоги судді в Прилуцькому міськрайонному суду Чернігівської області до виходу у відставку;

- стягнути з Держави Україна на користь позивача вихідну допомогу у розмірі десяти заробітних плат за його посадою судді в Прилуцькому міськрайонному суду Чернігівської області;

- стягнути додатково з Держави Україна на користь позивача 126 961, 17 грн. інфляційних витрат та 11 712, 82 грн. в рахунок 3 % річних від простроченої суми боргу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.06.2016р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016р., відмовлено в задоволенні позову про визнання незаконними дії щодо відмови позивачу в нарахуванні та виплаті вихідної допомоги судді у відставці в розмірі десяти заробітних плат за його посадою судді в Прилуцькому міськрайонному суду Чернігівської області до виходу у відставку та стягнення вихідної допомоги в розмірі десяти заробітних плат за посадою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області та інфляційних витрат у розмірі 126961,17 грн та суми11712,82 грн. в рахунок трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.11.2016р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2016р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016р.

15.05.2019р. до суду надійшла заява позивача про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2016р. за виключними обставинами в якій просив переглянути постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2016р. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016р. скасувати та ухвалити нову, якою позов задовольнити повністю. Визнати протиправним рішення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області щодо відмови позивачу в нарахуванні та виплаті вихідної допомоги при виході судді у відставку та зобов`язати Державну судову адміністрацію України в Чернігівській області та Державу Україну в особі Міністерства Юстиції нарахувати та виплатити позивачу вихідну допомогу при виході судді у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що підставою для відмови в задоволенні його позову слугували висновки судів про те, що Законом України від 27 березня 2014 року №1166 "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав законної сили з 1 квітня 2014 року (чинного станом на момент прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача (16 липня 2015 року)) виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка передбачала право судді у разі виходу у відставку на отримання вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою судді.

Водночас, Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від15.04.2020р. № 2-р(ІІ)/2020 у справі № 3-311/2018(4182/18, 4632/19, 5755/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII.

З огляду на вказане вважає, що наявні підстави для перегляду постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2016р. за виключними обставинами.

Міністерстовом юстиції України подано відзив на заяву позивача про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2016р. за виключними обставинами в якому просить відмовити в її задоволенні, оскільки Міністерстово юстиції України не наділене повноваженнями щодо нарахування та виплати позивачу вихідної допомоги, а отже є неналежним відповідачем.

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Чернігівській області також подано відзив в якому зазначає, що рішення КСУ на яке посилається позивач жодним чином не впливає на правовідносини, які склалися між сторонами на момент виходу позивача у відставку, оскільки останнє прийнято 15.04.2020р.

Суд, проаналізувавши подану заяву, доводи учасників справи приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач з квітня 1976 року по серпень 2015 року обіймав посаду судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області.

21.03.2014р. позивачем до Вищої ради юстиції України подано заяву про звільнення з посади судді у зв`язку з відставкою.

Постановою Верховної Ради України від 16.07.2015р. №636-VІІІ «Про звільнення суддів» відповідно до пункту 9 частини 5 статті 126 Конституції України позивача звільнено з посади судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області.

12.08.2015р. позивач звернувся до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області із заявою щодо виплати вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Листом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області від 14.08.2015р. №01-14/4009/15 позивачу відмовлено у виплаті вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Судові рішення мотивовані тим, що на час звільнення позивача вказана допомога не була передбачена чинним законодавством України, оскільки в даному випадку до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно-правових актів, які діяли на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача, а Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166, що набрав законної сили з 01 квітня 2014 року, виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", якою передбачена виплата вихідної допомоги судді, який вийшов у відставку, у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Водночас, із заяви позивача про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2016р. вбачається, що в якості виключної обставини для перегляду постанови в цій справі позивачем вказано Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020р. №2-р(ІІ)/2020, яким, зокрема, визнано такими, що не відповідають Конституції України, (є неконституційним) положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VII. Підпунктом 1 пункту 28 розділу ІІ указаного Закону була виключена стаття 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 7 липня 2010 року № 2453-VI, відповідно до якої (у редакції, чинній до 1 квітня 2014 року) судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України передбачено, що підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати його ухвалення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Також у Рішенні від 30 вересня 2010 року №20-рп/2010 Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їхнього виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їхню неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року №2-р(ІІ)/2020 визнано такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VII.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України визначено, що положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VII, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, дія підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" втратила чинність 15 квітня 2020 року. Спірні правовідносини між сторонами виникли до зазначеної дати.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року №2-р(ІІ)/2020 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки такі виникли до прийняття вказаного Рішення Конституційного Суду України, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, про що правильно вказано судами попередніх інстанцій.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, в постановах від 22.10.2020р. (справа № 822/2043/16), від 28.10.2020р. (справа №823/2372/17), від 23.12.2020р. (справа № 825/3135/15-а) і підстави відступлення від нього відсутні.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що підстави для задоволення заяви позивача відсутні.

Так, відповідно до ст. 369 КАС України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

У разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення інші учасники справи можуть вимагати компенсації особою, яка її подала, судових витрат, понесених ними під час провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Керуючись ст. 361, 369 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2016р. - відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст. 256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська