Справа № 380/2353/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/2353/20 пров. № А/857/14878/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Макарик В.Я.

секретар судового засідання Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Галпін» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року (головуючий суддя Кухар Н.А., м.Львів, проголошено 15:55:24) у справі № 380/2353/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Галпін" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Ганни Володимирівни, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Гарасим Ігоря Ярославовича, Головного інспектора будівельного нагляду департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Гайвановича Назарія Олександровича про визнання протиправними дій, скасування припису та постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

20.03.2020 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Ганни Володимирівни, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Гарасим Ігоря Ярославовича, Головного інспектора будівельного нагляду департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Гайвановича Назарія Олександровича про визнання протиправними дій, скасування припису та постанови про накладення штрафу, в якому просив суд: визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Ганни Володимирівни, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Гарасим Ігоря Ярославовича, Головного інспектора будівельного нагляду департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Гайвановича Назарія Олександровича щодо видачі припису № 20/20-пл/1 від 12.02.2020 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; прийняття рішення від 12.02.2019 року про зупинення експлуатації об`єкта; постанови № 1пл/14/1013-6/921-20 від 26.02.2020 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності; скасувати припис № 20/20-пл/1 від 12.02.2020 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та рішення про зупинення експлуатації об`єкта від 12.02.2020 року головних інспекторів будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Гарасим Ігоря Ярославовича та Гайвановича Назарія Олександровича; скасувати постанову № 1пл/14/1013-6/921-20 від 26.02.2020 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Ганною Володимирівною.

Позов обґрунтовує тим, що за результатами проведення планової перевірки ТОВ «Галпін» головними інспекторами будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Гарасим Ігорем Ярославовичем та Гайвановичем Назарієм Олександровичем винесено припис № 20/20-пл/1 від 12.02.2020 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та рішення про зупинення експлуатації об`єкта від 12.02.2020 року. 26 лютого 2020 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Ганною Володимирівною прийнято постанову № 1пл/14/1013-6/921-20 про на накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за порушення, передбачене пунктом 4 частини 2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 75 672 грн. Позивач вважає припис та постанову протиправними з огляду на наступне. В Акті від 12.02.2020 № 20/20-пл, який став підставою прийняття оскаржуваного припису та рішення про зупинення експлуатації об`єкта відповідачів, зазначається про те, що під час перевірки виявлено факт експлуатації виробничо-складських приміщень. Позивачу, на праві приватної власності, належить нежитлова будівля (склад) загальною площею 2 443,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 31769823 від 26.12.2014 року, виданого Реєстраційною службою Жидачівського районного управління юстиції Львівської області Будівельні роботи на вказаному об`єкті виконуються після повідомлення про початок будівельних робіт № ЛВ 00). Проектна документація розроблена ТОВ «Сіменерго», експертиза проекту будівництва проведена Філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області. Згідно договору оренди № ОНП - 02/01-20 від 02.01.2020 року належну позивачу нежитлову будівлю загальною площею 2 308,6 кв.м. за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Данила Галицького, 74а, передано в оренду (строкове платне користування) в термін до 30.04.20201 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтер-Пак Україна». Вищевказане Товариство повідомило позивача, що ним розпочато монтаж обладнання для виготовлення картонної гільзи, а також роботи з пробного запуску та перевірка його справності, вказане підтверджується наказом ТОВ «Інтер-Пак Україна» № Х33/20 від 20.01.2020 року. Таким чином, виробничо - складські приміщення на час проведення перевірки не експлуатувалися позивачем. Відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме експлуатації позивачем виробничо - складських приміщень, що виключає можливість накладення штрафу на ТОВ «ТД «Галпін».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що ключовими питаннями, які необхідно було з`ясувати для правильного вирішення даного спору є те, хто саме, орендодавець (ТзОВ «ТД «Галпін») чи орендар (ТОВ «Інтер-Пак Україна») проводив господарську діяльність на об`єкті «Будівництво виробничо-складських приміщень: вул.Д.Галицького, 74-а, м.Жидачів, Львівська область», а також, чи мала така діяльність ознаки експлуатації будівель. На час проведення перевірки виробничо-складські приміщення не експлуатувалися ТзОВ «ТД «Галпін», як зазначається в оскаржуваних рішеннях відповідача. Натомість в приміщеннях знаходилося обладнання необхідне для проведення пусконалагоджувальних робіт, які проводило ТОВ «Інтер-Пак Україна», та отримана в результаті таких робіт продукція. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.313 цього Кодексу.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на зайнятість в інших судових процесах.

Колегія суддів не приймає до уваги клопотання учасника справи, зважаючи на те, що явка учасників справи у суд апеляційної інстанції не визнавалась обов`язковою, а також з урахуванням того, що наявних у справі матеріалів є достатньо для її вирішення.

Відтак, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглядати справу без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Суб`єкту господарювання було направлено повідомлення про проведення планового заходу № 1013-5/5924-19 від 19.12.2019 року, яке було отримано позивачем 24.12.2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення № 934.

На підставі наказів Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 року № 976 та від 27.11.2019 року № 1332, згідно направлення № 20/20-пл від 30.01.2020 року, головними інспекторами будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Гарасимом І.Я. та Гайвановичем Н.О. проведено планову перевірку на об`єкті «Будівництво виробничо -складських приміщень: вул. Данила Галицького, 74-а, м. Жидачів, Львівська область».

За результатами проведення перевірки складено Акт № 20/20 -пл від 12.02.2020 року, відповідно до якого посадовими особами державного нагляду (контролю) Гарасимом І.Я. та ОСОБА_1 виявлено факт експлуатації виробничо - складських приміщень без прийняття їх в експлуатацію, шляхом складення продукції з картону, перевезення готової продукції автопогрузчиком та відвантаження її в автомобіль RENAULT для перевезення, що є порушенням частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року.

На підставі Акту перевірки 12 лютого 2020 року складено протокол № 20/20-пл/1 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чим порушено частину 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13 квітня 2011 року.

Представниками Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області видано припис № 20/20-пл/1 від 12.02.2020 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Також було прийнято рішення від 12.02.2019 року про зупинення експлуатації об`єкта «Будівництво виробничо - складських приміщень: вул. Д. Галицького, 74а, м. Жидачів, Львівська область» з дня отримання рішення до прийняття об`єкту.

26 лютого 2020 року за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акту, протоколу та припису від 12.02.2020 року), головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Г.В. винесено постанову № 1пл/14/1013-6/921-20 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Галпін» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті статі 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 75 672 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Спірні у цій справі правовідносини врегульовані, зокрема, Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (Закон № 877-V), «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (Закон № 208/94-ВР), «Про регулювання містобудівної діяльності» (Закон №3038-VI).

Відповідно до статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу. Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, крім іншого, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Згідно з частиною 7 статті 41 Закону №3038-VI постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до суду.

Відповідно до частини 9 статті 41 Закону №3038-VI суб`єкт господарювання має право звернутися до суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (Закон № 877-V).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до частин 10-12 статті 4 Закону №877-V посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом. Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи. Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу у суб`єкта господарювання).

Планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок. Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю) не допускається.

Згідно з частиною четвертою статті 5 Закону №877-V органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю). Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного зв`язку (у тому числі через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевіряється) або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону №877-V строк здійснення планового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів мікро-, малого підприємництва - п`яти робочих днів. Продовження строку здійснення планового заходу не допускається. Сумарна тривалість усіх планових заходів, що здійснюються органами державного нагляду (контролю) протягом календарного року щодо суб`єкта господарювання (комплексного планового заходу), не може перевищувати тридцяти робочих днів, а щодо суб`єктів мікро-, малого підприємництва - п`ятнадцяти робочих днів.

Перелік розпорядчих документів органів державного нагляду (контролю) визначено статтею 7 Закону №877-V, частинами першою, п`ятою - сьомою якої передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею. За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, на підставі якого, у разі виявлення порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до статті 8 Закону №877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, в тому числі, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом. Своєю чергою, за правилами частини другої наведеної правової норми Закону №877-V органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані, окрім іншого, повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом, а також дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, статтею 10 Закону №877-V передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, в тому числі: вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо (зокрема, державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання); орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю)); вести журнал реєстрації заходів державного нагляду (контролю) та вимагати від посадових осіб органів державного нагляду (контролю) внесення до нього записів про здійснення таких заходів до початку їх проведення.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає й Порядок №533.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Періодичність проведення планових перевірок суб`єктів містобудування на об`єктах будівництва визначається відповідно до критерію, за яким оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності у сфері містобудування та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) органами державного архітектурно-будівельного контролю. Планові перевірки об`єктів будівництва, замовниками яких є фізичні особи (громадяни), проводяться не частіше ніж один раз на півроку. Строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів.

Пунктом 22 Порядку № 533 визначено, що постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, чи через електронний кабінет, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Згідно з пунктом 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року (Порядок № 461) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Згідно пункту 12 Порядку № 461експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 461 зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Відповідальність суб`єктів містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію передбачена частиною другої статті 2 Закону №208/94-ВР.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 3 вказаного Закону суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу в т.ч. за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації чи в акті готовності об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно пункту 12 Порядку № 461 експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів вказує, що відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (ліцензія № ЛВ 00) повідомлено про початок виконання будівельних робіт, визначених державними будівельними нормами, стандартами і правилами «Будівництво виробничо -складських приміщень по вул. Д.Галицького, 74а у м. Жидачів, Львівської області» (вид будівництва - нове будівництва). Проектна документація розроблена Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМЕНЕРГО» та затверджена замовником згідно наказу директора ТзОВ «ТД «Галпін» 26.06.2018 року. Генеральний підрядник - ТзОВ «Енергомотажвентиляція». Земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди землі від 29.12.2008 року, зареєстрованому у Жидачівському районному відділі Львівської регіональної філії «Центр ДЗК» за № 01, кадастровий номер :01:075:0040.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта «Будівництво виробничо -складських приміщень: вул. Данила Галицького, 74-а, м. Жидачів, Львівська область» та витяг про реєстрацію права власності на вказаний об`єкт.

Щодо твердження апелянта про передачу вказаного об`єкта в оренду, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об`єктом оренди можуть бути в т.ч. нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до частини 2, 3 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відтак, передача вказаного об`єкту в оренду не могла відбутись, оскільки в ході судового розгляду позивачем не надано докази реєстрації права власності на об`єкт «Будівництво виробничо - складських приміщень: вул. Данила Галицького, 74-а, м. Жидачів, Львівська область» за собою. Як вбачається з копії договору оренди приміщення № ОНП-02/01-20 від 02 січня 2020 року в оренду ТОВ «Інтер - Пак Україна» передано нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою вул. Данила Галицького, 74-а, м. Жидачів, Львівська область загальною площею 2308,6 кв.м. Згідно повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 00 задекларовано об`єкт будівництва, що складається з двох окремих приміщень загальною площею 2 518,97 кв.м. до якого входить виробничо - складське приміщення площею 1 846,35 кв.м. та складське приміщення площею 672,02 кв.м. Відтак, в оренду позивачем могло бути передано інший об`єкт, який належить йому на праві власності.

Суд апеляційної інстанції вважає недоцільними доводи апелянта щодо того, що під час перевірки було зафіксовано пусконалагоджувальні роботи, а не експлуатація об`єкта як вказує відповідач, так як технічною документацією не передбачено проведення пусконалагоджувальних робіт, ТзОВ «Інтер-ПАК Україна» не є підрядником об`єкту будівництва, тому не могла проводити такі роботи. Крім того, перевірка проводилась з 30.01.20 по 12.02.20, а акт проведення пусконалагоджувальних робіт лінії по виробництву картонних гільз, у якому зроблений висновок, що обладнання змонтоване згідно норм ОП, правил ТБ та інструкції по експлуатації і може бути прийняте в подальшу експлуатацію, складений 27.01.20 ТзОВ «Інтер-ПАК Україна» тобто пусконалагоджувальні роботи проведено до 27.01.20.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Галпін» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 380/2353/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. Я. Макарик
Повне судове рішення складено 04 березня 2021 року.