Справа № 160/992/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 березня 2021 року Справа 160/992/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Віхрової В.С.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовною заявою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради Аульський водовід до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.02.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради Аульський водовід до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.02.20.19 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 16.02.2021 року.

В підготовче засідання, призначене на 16.02.2021 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Судом відкладено підготовче провадження до 02.03.2021 року.

16.02.2021 року представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування клопотання представником відповідача зазначено, що постановою Верховного Суду від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19 зроблено правовий висновок щодо застосування пунктів 56.18, 56.19 ст. 56 ПК України, а саме зазначено, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас, норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень- рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, шо настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті. Представником відповідача вказано, що позивач не скористався правом на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення, а тому строк для звернення до суду відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України складає шість місяців з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 21.09.2019 року, то позивачем пропущено строк у 6 місяців на звернення до суду.

В підготовче засідання, призначене на 02.03.2021 року, з`явився представник відповідача.

Представником позивача подано клопотання про перенесення судового засідання, призначеного на 02.03.2021 року. В обґрунтування підстави для перенесення судового засідання представником позивача зазначено, що останній не має змоги бути присутнім в судовому засіданні, оскільки приймає участь як кредитор Комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради під час розгляду в господарському суді справи №904/160/19.

На підтвердження наведеного, представником позивача надано ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019 року у справі №904/160/19, від 08.02.2021 року у справі №904/160/19.

З аналізу наданої ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019 року у справі №904/160/19, судом встановлено, що грощові вимоги Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» були вирішені вказаною ухвалою ще 02.04.2019 року зокрема, вказаною ухвалою: визнано грошові вимоги Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід", смт.Аули до Комунального виробничого підприємства Кам`янської міської ради "Міськводоканал", 51931, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул.Широка, буд.16, на суму основного боргу в розмірі 64 161 412,94грн., яку віднести до 4 черги задоволення вимог кредиторів, донарахована сума за індексом інфляції та (або) 3 % річних в розмірі 2 580 637,00грн. з віднесенням до 4 черги задоволення вимог кредиторів, неустойка, (пеня, штраф) в сумі 1 052 875,20грн. з віднесенням до 6 черги задоволення вимог кредиторів, судовий збір у розмірі 3 842,00грн. до 1 черги; іншій частині заявлених вимог - відхилено.

З ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2019 року у справі №904/160/19 встановлено, що в межах справи № 904/160/19 господарським судом здійснюється розгляд заяви АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (за вих. № 19476/1001 від 29.04.2020) про визнання недійсними правочинів боржника, в якій кредитор просить суд:

- визнати недійсним Договір на виконання робіт №Р-17 від 29.01.2018, укладений між Комунальним виробничим підприємством Кам`янської міської ради "Міськводоканал" (51931, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, 2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будкомплект - Актив" (51900, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. З, кв. 78, );

- визнати недійсним Договір на виконання робіт №34 від 02.02.2018, укладений між Комунальним виробничим підприємством Кам`янської міської ради "Міськводоканал" (51931, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, 2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро - Будальянс" (51931, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул. Курська, буд.60, кв. 14, );

- визнати недійсним Договір на виконання робіт №07/18-01 від 21.02.2018, укладений між Комунальним виробничим підприємством Кам`янської міської ради "Міськводоканал" (51931, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, 2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Либідь-2000" (51900, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. З, кв. 78, ).

Вказаною ухвалою призначено розгляд питання про визнання недійсними правочинів, стороною яких не виступає представник Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід», а тому його участь не є обов`язковою.

З ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2019 року у справі №904/160/19 встановлено, що на 02.03.2021 року призначено розгляд питання стосовно стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна. В ухвалі господарським судом вказано, що в обґрунтування позовних вимог позивачі (фізичні особи) посилаються на порушення відповідачем зобов`язань щодо належного обслуговування та ремонту (заміни) і утримання в належному стані внутрішньоквартальної водопровідної мережі та частини водопровідного вводу мережі водопостачання до муфтового вентилю у колодязі, що призвело до аварії у вигляді нерівномірного осідання будинку позивачів і виникненню тріщин на поверхні стін та унеможливило їх перебування у будинку.

Отже, з аналізу наданих ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019 року у справі №904/160/19, від 08.02.2021 року у справі №904/160/19, судом встановлено, що Господарським судом Дніпропетровської області винесено на розгляд 02.03.2021 року питання, в яких позивач не приймає участі та які не стосуються прав та обов`язків, законних інтересів позивача, а тому його явка в судове засідання в Господарському суді Дніпропетровської області не є обов`язковою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 5 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно з ч. 5 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Суд зазначає, що не визнає поважними причини неявки представника позивача в судове засідання, оскільки позивачем не доведено необхідність бути присутнім в судовому засіданні в Господарському суді Дніпропетровської області під час розгляду справи №904/160/19 щодо питань, які не стосуються прав, обов`язкових та законних інтересів позивача, та в якій позивач не є стороною судового процесу.

Додатково суд звертає увагу, що неявка представника позивача в підготовче засідання, призначене на 02.03.2020 року, є другою поспіль неявкою представника позивача в судове засідання.

Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на приписи ч. 1, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд клопотання про залишення позовної заяви без розгляду від 16.02.2021 року в порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання представника відповідача від 16.02.2021 року про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

За загальним правилом визначеним частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом133.4статті133цьогоКодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що Податковим кодексом України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань.

Суд не приймає доводи відповідача, які ґрунтуються на висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18, оскільки правовідносини в цій справі не є релевантними. Адже суд касаційної інстанції у справі №640/20468/18 висловив позицію щодо строків оскарження рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної за умови досудового оскарження цього рішення.

Разом з тим, у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 Верховний Суд зазначив, що норма пункту56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Крім того, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що з метою додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Судом встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 14.02.2019 року отримано позивачем 21.02.2019 року, досудового врегулювання спору щодо правомірності прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення, позивачем не вживалось, платником податків в адміністративному порядку не оскаржувалось, протилежного контролюючим органом не наведено.

При цьому, у постанові від 03.04.2020 у справі № 2540/2576/18 Верховний Суд виклав правовий висновок, згідно із яким строк для звернення платника податків до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення незалежно від застосування процедури його адміністративного оскарження становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено.

У постанові від 26.11.2020 справі № 500/2486/19 судова палата Касаційного суду у складі Верховного Суду прийняла рішення у зв`язку з необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 2540/2576/18, в якій до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження. Судова палата відзначила, що наявні підстави для відступу від правової позиції Верховного Суду, викладеної в згаданій постанові в зазначеній частині.

Таким чином, у справі № 500/2486/19, на яку посилається позивач, відсутній висновок про відступлення від правової позиції, згідно із якою загальний строк оскарження податкового-повідомлення рішення за відсутності ініційованої процедури адміністративного оскарження складає 1095 днів.

До того ж, суд звертає увагу, що питання доступу особи до правосудця неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Зазначене визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову у справі № 160/992/21.

Керуючись статтями 240, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.02.2021 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовною заявою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради Аульський водовід до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.02.2019 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Віхрова