Справа № 160/12904/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства Криворіжхліб до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
20 грудня 2019 року приватне акціонерне товариство Криворіжхліб звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з вимогами:
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому контролюючий орган зазначив про те, що
ПАТ Криворіжхліб подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість доводів, які викладені ГУ ДПС у Дніпропетровській області у відзиві на позовну заяву.
Ухвалою суду від 24.02.2021 року у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.
У судове засідання 01.03.2021 року сторони не прибули.
01.03.2020 року до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
Частина 4 статті 229 КАС України передбачає, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно із ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.
Копію наказу від 16.05.2019 року № 2850-п вручено головному бухгалтеру ПАТ Криворіжхліб Додоліну А.М. 27.05.2019 року.
З направленням на перевірку від 16.05.2019 року № 3346 ознайомлено головного бухгалтера ПАТ Криворіжхліб Додоліна А.М. 27.05.2019 року.
Перевірку проведено з відома директора ПАТ Криворіжхліб Налбантова І.О. та в присутності головного бухгалтера ПРАТ «КРИВОРІЖХЛІБ» Додоліна А.М., роб. тел.: 38(0564) 661346.
В журналі реєстрації перевірок платника податків внесено запис від 27.05.2019 року.
Перевірка проводилась з 27.05.2019 року по 31.05.2019 року.
У періоді, за який проводилась перевірка, відповідальними за фінансово-господарську діяльність суб`єкта господарювання були: директор - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . (призначений на посаду згідно наказу від 18.04.2018р. №170-к); головний бухгалтер - ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , призначений на посаду згідно наказу від 07.07.2014 року № 239-к.
Взято на податковий облік в органах державної податкової служби 25.07.1996 року за №991. Станом на 28.04.2013 року перебуває на обліку в Криворізькій північній ОДПІ.
У періоді, який перевірявся, ПАТ Криворіжхліб був платником податків: податку на прибуток, податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб, єдиного соціального внеску, військового збору, рентної плати за спеціальне використання води, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, екологічного податку, орендної плати за землю.
Даною перевіркою встановлено порушення:
занижено податок на додану вартість на загальну суму 493 774,0 грн., в тому числі за:
- червень 2018 року на суму 208 335,0 грн.;
- жовтень 2018 року на суму 285 439,0 грн.
та завищено від`ємне значення з податку на додану вартість на загальну суму 133271,00 грн. в тому числі за:
- жовтень 2018 року на суму 1 887 061,0 грн.
На підставі даного акту перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 11.07.2019 року:
Зазначені податкові повідомлення-рішення отримано ПАТ «Криворіжхліб» засобами поштового зв`язку 06.08.2019 року та зареєстровано в день їх отримання в журналі вхідної кореспонденції позивача під вхідним індексом (номером) 203, що підтверджено матеріалами справи.
Як зазначив позивач в поясненнях, які надані до суду 16.02.2021 року, оскільки податкові повідомлення-рішення мають силу виконавчого документу, дата та вхідний індекс (номер) документу, резолюція керівника проставлені на окремому аркуші, який скріплює зазначені документи.
В зв`язку із неправомірністю збільшення грошового зобов`язання з ПДВ та зменшення від`ємного значення суми ПДВ, що визначено вказаними податковими повідомленнями-рішеннями. Товариством було оскаржено їх до Державної фіскальної служби України.
Рішенням Державної податкової служби України від 09.09.2019 року № 1025/16199-00-08-05-02 строк розгляду скарги продовжено до 19.10.2019 року (включно). Зазначене рішення отримано ПАТ «Криворіжхліб» засобами поштового зв`язку та зареєстровано в день його отримання в журналі вхідної кореспонденції позивача під вхідним індексом (номером) 241, що підтверджено матеріалами справи.

За результатами розгляду скарги Державна податкова служба України прийняла рішення №6043/6/99-00-08-05-02 від 18.10.2019 року, яким податкові повідомлення-рішення від 11.07.2019 року № та № залишено без змін, а скаргу ПАТ «Криворіжхліб» без задоволення. Рішення від 18.10.2019 року отримано ПАТ «Криворіжхліб» через засоби поштового зв`язку 29.10.2019 року та зареєстровано в день його отримання в журналі вхідної кореспонденції позивача під вхідним номером 290, що підтверджено матеріалами справи.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу п`ятого ч.1 ст.1 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон України №996-ХІV), господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України №996-ХІV факт здійснення господарських операцій фіксується первинними документами, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Абзацом одинадцятим статті 1 Закону України №996-ХІV визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальну зміну майнового стану суб`єкта господарювання, яка фіксується шляхом складення контрагентами первинних документів.

Вимога щодо реальної зміни майнового стану, як ознака фактичного здійснення господарської операції та необхідність фіксування такої зміни у первинних документах, кореспондує з нормами Податкового кодексу України, якими встановлено порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість та від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з даного податку.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Отже, платник податку, має право на включення сум ПДВ, сплачених у вартості товарів, робіт чи послуг, до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідного податкового (звітного) періоду і, як наслідок, на його врахування при визначенні різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту такого періоду, лише за умови фактичного здійснення господарських операцій з придбання у контрагента товарів, робіт чи послуг, що підтверджується первинними та іншими документами, а також податковими накладними, складеними у відповідності до вимог чинного законодавства.

З аналізу норм ст.200 ПК України випливає висновок, що у разі правомірного формування сум податкового кредиту, які враховуються у зменшення податкових зобов`язань відповідних звітних податкових періодів, суми-від`ємного значення податку на додану вартість повинні враховуватись у рядках відповідних податкових декларацій з ПДВ, а тому висновок про завищення сум від`ємного значення з ПДВ є необгрунтованим.

Відповідно до п.44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з положеннями п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів з метою їх використання в господарській діяльності.

Так, стосовно твердження ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо нереальності господарських взаємовідносин з придбання насіння соняшника у ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ» (для подальшої переробки на ТОВ «ОІЛПРОДАКШЕН» суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як свідчать матеріали справи, згідно до договору поставки №01/06-18 від 01.06.2018 року та акту прийму передачі товару №18/06.1 від 18.06.2018 року, видаткової накладної №1-00000116 від 18.06.2018 року ПАТ «Криворіжхліб» придбало у ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ» насіння соняшника в кількості 100 тон на загальну суму 1 250 010,00 грен. (в т.ч. ПДВ 208 335,00 грн.).

За придбане насіння соняшника ПАТ «Криворіжхліб» сплатило грошові кошті в повному обсязі платіжними дорученнями від 26.09.2018 № 679 на суму 692 400,00 грн., від 28.09.2018 року №732 на суму 150 000,00 грн., від 29.10.2018 року № 1178 на суму 407 610,00 грн., всього суму 1 250 010,00 грн. (в. ч. ПДВ 208 335,00 грн).

ТОВ ВКФ «ОБРАЗ» () в ЄРПН зареєстровано податкову накладну №1 від 18.06.2018 року на загальну суму 250 010,00 грн. (в т.ч. ПДВ 208 335,00 грн).

Згідно з п.2.1. договору поставки № 01-06-18 від 01.06.2018 - пунктом поставки товару за цим договором є м. Черкаси, пр. Хіміків, 7.

Отже, відповідно до укладеного договору відповідального зберігання № ЗБ-18/06-01, укладеного 18.06.2018 між ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ» (Зберігач) та ПАТ «Криворіжхліб» (Поклажодавець), акту №1 приймання-передачі майна на відповідальне зберігання за договором відповідального зберігання № ЗБ-18/06-01 від 18.06.2018, ПАТ «Криворіжхліб» зберігало придбане насіння соняшника в приміщеннях орендованих ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ» у ПрАТ «Черкаський КХП», який знаходиться за адресою: м. Черкаси, пр. Хіміків, 7 на підставі договору оренди №7/2018 від 01.01.2018 року (п.2.3. Договору відповідального зберігання № ЗБ-18/06-01).

Надані послуги відповідального зберігання насіння соняшника ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ» підтверджено актом № 1-00000083 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2018 року.

ТОВ ВКФ «ОБРАЗ» () в ЄРПН зареєстровано податкову накладну -S №11 від 31.10.2018 на загальну 1 330,00 грн (в т.ч. ПДВ 221,67 грн).

На підставі договору перевезення вантажу №9 від 10.08.2017, укладеного між ТОВ «Людмилівський елеватор» (Перевізник) та ПАТ «Криворіжхліб» (Замовник), було здійснено перевезення насіння соняшника, яке зберігалось в м. Черкаси, пр. Хіміків, 7 на ТОВ «Оілпродакшин», що підтверджено Актом виконаних робіт (надання послуг) № 138 від 31.10.2018 року та ТТН №№29 від 04.10.2018 року, №30 від 06.10.2018 року, №28 від 06.10.2018 року, №27 від 04.10.2018. року

ТОВ «Людмилівський елеватор» (34355917) в ЄРПН зареєстровано податкову накладну №32 від 31.10.2018 року на загальну 57 990,60 грн. (в т.ч. ПДВ 9 666,60 грн).

Насіння соняшника придбано для подальшої його переробки на ТОВ «ОІЛПРОДАКШЕН», на підставі договору №17, укладеного між ПАТ «Криворіжхліб» та ТОВ «ОІЛПРОДАКШЕН», на переробку давальницької сировини насіння соняшнику від 31.07.2015 року та додаткових угод до договору.

Відповідно до договору №17 від 31.07.2015 року відбулася переробка насіння соняшника, що засвідчує акт наданих послуг №221 від 31.10.2018 року на переробку насіння соняшника в кількості 1200 т (в тому числі насіння соняшника в кількості 100 т, що придбано в ТОВ ВКФ «ОБРАЗ» та передано на ТОВ «ОІЛПРОДАКШН» по актах прийому-передачі сировини для переробки №629 від 04.10.2018 року, №630-П від 06.10.2018 року) і зведений акт переробки сировини і виробництва готової продукції від 31.10.2018 року за період з 01.10.2018 року по 31.10.2018 року від ТОВ «ОІЛПРОДАКШЕН».

За результатом переробленої сировини - насіння соняшника - отримано:

- шрот в кількості 457440 кг. З переробки шрот в кількості 457440 кг та залишок шроту за попередній період в кількості 90780 кг, а всього 548220 кг продано ПАТ «Криворіжхліб» на ПрАТ «Первомайский МКК» згідно з договором поставки від 01.11.2018 року та видаткової накладної від 30.11.2018 року №523096/5.

- олію соняшникову в кількості 518400 т (в тому числі з переробки 100 т насіння соняшника, придбаного у ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ».

Олію в кількості 518400 кг, перевезено в порт м. Чорноморськ в кількості 518 260 кг. Перевезення здійснено перевізниками:

- ТОВ «ОІЛПРОДАКШН» (згідно з договором надання послуг з організації перевезення вантажу №7/1Т від 30.06.2015 року, укладеного між ПАТ «КРИВОРІЖХЛІБ» та ТОВ «ОІЛПРОДАКШН», акт від 31.10.2018 року №211);

- TOB «ТРАНС-СЕРВІС-1» (згідно з договором транспортного перевезення №06/01/17-П від 06.01.2017 року, акт наданих послуг з перевезення від 23.10.2018 року №28453);

- TOB «ВКФ «TCH» ЛТД (згідно з договором на перевезення вантажу №180618 від 18.06.2018 року, укладеного між ПАТ «КРИВОРІЖХЛІБ» та ТОВ «ВКФ «ТСН» ЛТД, Акту здачі- прийняття послуг від 18.10.2018 року №215).

Надалі олію соняшникову в кількості 518523 кг продано на експорт за контрактом поставки №04/2016 від 04.04.2016 року та вантажної митної декларації №UA500170/2019/001151.

Реальність вказаних вище господарських операцій підтверджувалася ПАТ «Криворіжхліб» в момент перевірки наданими первинними документами, але перевіряючи не надали їм належної оцінки та припустилися до передчасних висновків щодо нереальності господарської операції.

Відносно податкового обліку ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ», його фактичного знаходження за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

Отже, в даному випадку суд вважає, що ПАТ «Криворіжхліб» не може нести відповідальність за виконання його контрагентами (в т.ч. ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ») своїх податкових зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій ПрАТ «Криворіжхліб» та ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ» для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

На момент здійснення господарської операції по придбанню насіння соняшника у ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ» контрагент ПАТ «Криворіжхліб» зареєстрований як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Окрім того, відповідач в акті, у відзиві на позовну заяву посилається на відсутність сертифікатів якості ТТН, довіреностей тощо.

Щодо надання товарно-транспортних накладних на підтвердження руху товару від виробника до ТОВ «Оілпродакшен», суд вважає за необхідне зазначити про те, що в ході перевірки на підставі договорів поставки та первинних документів встановлено передання товару (насіння соняшника) в місці поставки: м. Одеса, вул. Хаджибеївська дорога, 38, складські приміщення ТОВ «Оілпродакшен». Таким чином, операція з поставки товару не передбачала його транспортування за участі ПАТ «Криворіжхліб». Отже, ПАТ «Криворіжхліб» не може мати документи по господарській операції, в якій участі не приймав.

Окрім того, у платника податків відсутній обов`язок підтверджувати право на податковий кредит з ПДВ товарно - транспортними накладними, оскільки, товарно-транспортна накладна не міститься в переліку документів, що визначають право на формування податкового кредиту.

Щодо надання довіреностей на отримання товару суд зазначає наступне.

Довіреності на отримання товару надаються контрагенту, яка посвідчує повноваження особи, якій надається права від імені підприємства отримати товар. В даному випадку, представником ПАТ «Криворіжхліб» був ОСОБА_1 , якому було видано довіреності на отримання товару, та які знаходяться у контрагента - ТОВ «ОІЛПРОДАКШН», видача яких підтверджується реєстром вданих довіреностей ПАТ «Криворіжхліб» за період 01.06.2018 року по30.06.2018 року.

Щодо відсутності сертифікату якості на підтвердження безпечності придбаного насіння соняшника.

Відповідно до ст. 32 Закону України „Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів Сертифікація харчових продуктів необов`язкова. Зазначене не стосується процедури видачі міжнародного сертифіката, передбаченого цим Законом.

Відповідно до абз. 11 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу 2 п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного ^ документа.

Відповідно до п. 2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

З огляд на вище викладене, суд вважає, що ПАТ «Криворіжхліб» має всі первинні документи, що підтверджують відображення в бухгалтерському та податковому обліку придбання у ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ» товару (насіння соняшника).

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд вважає, що взаємовідносини ПАТ «Криворіжхліб» з ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ», які на момент здійснення господарської операції були належним чином зареєстровані як платники податку на додану вартість, оформлені договорами, які не були визнані в судовому порядку недійсними, а також підтверджені виданими ТОВ «ВКФ «ОБРАЗ» первинними документами та документами податкового обліку, зокрема, податковими накладними, отже ПАТ «Криворіжхліб» були виконані передбачені законодавством вимоги для підтвердження права на податковий кредит та включення відповідних витрат до складу валових витрат підприємства.

Щодо твердження відповідача щодо нереальності господарських взаємовідносин з придбання насіння соняшника у ТОВ «УКРГРАНДПОСТАЧ» (для подальшої переробки на ТОВ «ОІЛПРОДАКШН»).

Так, згідно договору поставки №01/10-18 від 01.10.2018 року та актів прийому-передачі товару №08/10.01 від 08.10.2018 року, №10/10.02 від 10.10.2018 року, № 11/10.03 від 11.10.2018 року, №18/10.04 від 18.10.2018 року, №22/10.05 від 22.10.2018 року, видаткових накладних №ГП-0000019 від 08.10.2018 року, №ГП-0000030 від 10.10.2018 року, №ГП-0000031 від 11.10.2018 року, №ГП-0000032 від 18.10.2018 року, №ГП- 0000033 від 22.10.2018 року, ПрАТ «Криворіжхліб» придбало у ТОВ «УКРГРАНДПОСТАЧ» насіння соняшника в кількості 1100 тон на загальну суму 13 035 000,0 грн. (в. ч. ПДВ 2 172 500,00 грн.), що відображено в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 631 за жовтень 2018 року.

За придбане насіння соняшника ПАТ «Криворіжхліб» сплатило грошові кошті в повному обсязі платіжними дорученнями від 26.11.2018 року № 1645 на суму 300 000,00 грн., від 07.12.2018 року №1867 на суму 800 000,00 грн., від 27.12.2018 року №2060 на суму 2 800 000,00 грн., від 04.01.2019 року №2207 на суму 1 750 000,00 грн., від 08.01.2019 року №2237 на суму 70 000,00 грн, від 14.01.2019 року № 2336 на суму 5 200 000,00 грн, від 06.02.2019 року №2700 на суму 100 000,00 грн., від 11.02.2019 року №2784 на суму 500 000,00 грн., від 12.02.2019 року №2806 на суму 550 000,00 грн., від 18.02.2019 року №2873 на суму 200 000,00 грн., від 19.02.2019 року №2908 на суму 300 000,00 грн., від 18.03.2019 року №3306 на суму 300 000,00 грн, від 22.03.2019 №3410 на суму 165 000,00 грн, всього суму 13 035 000,00 грн. (в. ч. ПДВ 2 172 500,00 грн).

TOB «УКРГРАНДПОСТАЧ» в ЄРПН зареєстровано податкову накладну №2 від 03.10.2018 року на загальну суму 13 035 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 2 172 500,00 грн).

Слід зазначити, що насіння соняшника, придбане у ТОВ «УКРГРАНДПОСТАЧ», було надано в переробку на ТОВ «Оілпродакшен».

Щодо наявності в ПАТ «Криворіжхліб» товарно-транспортних накладних на підтвердження руху товару від виробника до ТОВ «Оілпродакшен» суд зазначає, що в ході перевірки на підставі договорів поставки та первинних документів перевіряючими встановлено передання товару в місці поставки: м. Одеса, вул. Хаджибеївська дорога, 38, складські приміщення ТОВ «Оілпродакшен». Таким чином, операція з поставки товару не передбачала його транспортування за участі ПАТ «Криворіжхліб», що унеможливило ПАТ «Криворіжхліб» мати документи по господарській операції, в якій участі не приймав.

Щодо кінцевих споживачів товарів, суд зазначає, що ПАТ «Криворіжхліб» є кінцевим споживачем придбаного насіння соняшнику.

Насіння соняшника придбано для подальшої його переробки на ТОВ «ОІЛПРОДАКШЕН», на підставі договору №17, укладеного між ПАТ «Криворіжхліб» та ТОВ «ОІЛПРОДАКШЕН», на переробку давальницької сировини насіння соняшнику від 31.07.2015 р. та додаткових угод до договору.

Відповідно до договору №17 від 31.07.2015 року відбулася переробка насіння соняшника, що засвідчує акт наданих послуг №221 від 31.10.2018 року на переробку насіння соняшника в кількості 1200 т ( в тому числі насіння соняшника в кількості 1100 т, що придбано в ТОВ «УКРГРАНДПОСТАЧ» та передано на ТОВ «ОІЛПРОДАКШН» по актах прийому-передачі сировини для переробки №631 від 08.10.2018 року, №632-П від 10.10.2018 року, №633-П від 11.10.2018 року, №634-П від 18.10.2018 року, №635-П від 22.10.2018 року, №636-П від 26.10.2018 року:

- шрот в кількості 457440 кг. З переробки шрот в кількості 457440 кг та залишок шроту за попередній період в кількості 90780 кг, а всього 548220 кг продано ПАТ «Криворіжхліб» на ПрАТ «Первомайский МКК» згідно з договором поставки від 01.11.2018 року та видаткової накладної від 30.11.2018 року №523096/5;

- олію соняшникову в кількості 518400 т ( в тому числі з переробки 1100 т насіння соняшника, придбаного у ТОВ «УКРГРАНДПОСТАЧ»).

Олію в кількості 518400 кг, перевезено в порт м. Чорноморськ в кількості 518 260 кг . Перевезення здійснено перевізниками:

- ТОВ «ОІЛПРОДАКШН» (згідно з договором надання послуг з організації перевезення вантажу №7/1Т від 30.06.2015 року, укладеного між ПАТ «Криворіжхліб» та ТОВ «ОІЛПРОДАКШН», акт від 31.10.2018 року№211);

- TOB «ТРАНС-СЕРВІС-1» (згідно з договором транспортного перевезення №06/01/17-П від 06.01.2017 року, акт наданих послуг з перевезення від 23.10.2018 року №28453);

- ТОВ «ВКФ «ТСН» ЛТД (згідно з договором на перевезення вантажу №180618 від 18.06.2018 року, укладеного між ПАТ «Криворіжхліб» та ТОВ «ВКФ «ТСН» ЛТД, акту здачі-прийняття послуг від 18.10.2018 року №215).

Надалі олію соняшникову в кількості 518523 кг продано на експорт за контрактом поставки №04/2016 від 04.04.2016 та вантажної митної декларації №UA500170/2019/001151.

Відтак, на думку суду, реальність вказаних вище господарських операцій підтверджено ПАТ «Криворіжхліб» наданими під час перевірки первинними документами. Слід зазначити, що ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на його контрагентів.

Порушення юридичною особами-контрагентами, вказаними в акті, вимог законодавства про оподаткування, не може призводити до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої юридичної особи до моменту виключення її з державного реєстру.

Окрім того, ПАТ «Криворіжхліб» не може нести відповідальність ні за несплату податків контрагентами, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови необізнаності щодо неї.

Крім того, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх. ПАТ «Криворіжхліб» не може нести відповідальність за виконання його контрагентами (в т.ч. ТОВ «УКРГРАНДПОСТАЧ») своїх податкових зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій ПАТ «Криворіжхліб» та ТОВ «УКРГРАНДПОСТАЧ» для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Щодо ненадання під час перевірки документів, що свідчать про подальший рух товару придбаного в ТОВ „УКРГРАНДПОСТАЧ.

Питання, які охоплювала позапланова перевірка контролюючого органу, стосувалися „ дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість ПАТ «Криворіжхліб» саме по взаємовідносинах з ТОВ „УКРГРАНДПОСТАЧ, а отже, інша інформація, щодо приналежності складських приміщень, наявність правовідносин з іншими контрагентами щодо зберігання та реалізації придбаного товару не входило до предмета перевірки. Крім того, запити контролюючого органу були неналежними чином оформлені, тому у ПАТ «Криворіжхліб» не виникало обов`язку надавати на них відповіді. Як встановлено пп. 20.1.2. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Порядок та підстави отримання копій документів під час перевірок врегульовано п. 85.4. ст. 85 Податкового кодексу України.

Так згідно, п. 85.4. ст. 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Тобто, вимагаючи надання копій документів під час перевірки контролюючий орган зобов`язаний аргументувати у зв`язку із яким порушенням вимагаються копії. Наданий контролюючим органом запит не містить пояснень того, що саме свідчить про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства ПАТ «Криворіжхліб».

За таких обставин норма п. 85.1. ст. 85 Податкового кодексу України містить чіткий припис, тобто заборону витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

До того ж, Податковим кодексом України визначений порядок листування платників податків та контролюючих органів.

Згідно п.42.1 ст. 42 Кодексу податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Враховуючи приписи пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України під поняттям «відповідним чином підписаний запит» розуміється, що такий запит, серед іншого, повинен бути підписаний керівником або заступником керівника контролюючого органу.

Отже, під час складання та надіслання запиту контролюючим органом допущено порушення порядку звернення до платника податку з запитом та перевищені повноваження, які надані діючим законодавством державним ревізорам-інспекторам.

За цих обставин, такий запит не може розглядатися, як належне звернення контролюючого органу до платника податків, та звільняє ПАТ «Криворіжхліб» від надання будь-яких пояснень і подання документів.

Відповідно до абзацу 2 п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Щодо надання товарно-транспортних накладних на підтвердження руху товару від виробника до ТОВ «ОІЛПРОДАКШЕН», суд звертає увагу на те, що в ході перевірки на підставі договорів поставки та первинних документів встановлено передання товару (насіння соняшника) в місці поставки: м. Одеса, вул. Хаджибеївська дорога, 38, складські приміщення ТОВ «ОІЛПРОДАКШЕН». Таким чином, операція з поставки товару не передбачала його транспортування за участі ПрАТ «Криворіжхліб». Отже, ПАТ «Криворіжхліб» не може мати документи по господарській операції, в якій участі не приймав.

Окрім того, у платника податків відсутній обов`язок підтверджувати право на податковий кредит з ПДВ товарно - транспортними накладними, оскільки, товарно-транспортна накладна не міститься в переліку документів, що визначають право на формування податкового кредиту.

Щодо надання довіреностей на отримання товару суд зазначає наступне. Довіреності на отримання товару надаються контрагенту, яка посвідчує повноваження особи, якій надається права від імені підприємства отримати товар. В даному випадку, представником ПАТ «Криворіжхліб» був ОСОБА_1 , якому було видано довіреності на отримання товару, та які знаходяться у контрагента - ТОВ «ОІЛПРОДАКШН», видача яких підтверджується Реєстром вданих довіреностей ПрАТ «Криворіжхліб» за період з 01.10.2018 року по 31.10.2018 року, додається.

Щодо відсутності сертифікату якості на підтвердження безпечності придбаного насіння соняшника.

Відповідно до ст. 32 Закону України „Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів Сертифікація харчових продуктів необов`язкова. Зазначене не стосується процедури видачі міжнародного сертифіката, передбаченого цим Законом.

Щодо наявності кримінальних проваджень фігурантом яких є ТОВ „УКРГРАНДПОСТАЧ.

Наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів платника податків не є підставою для визнання операцій нереальними (постанова Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 822/2198/17). Аналогічний висновок містяться у постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року по справі № 2а-1570/6063/12).

Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримувати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Здійснення господарської діяльності контрагентом не може мати наслідків для платника _ податків, оскільки законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов`язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Навпаки, в даному випадку діє презумпція добросовісності платника податків та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання доходу, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Враховуючи вищевикладене, посадовими особами контролюючого органу не встановлено обставин, які б засвідчували недобросовісність ПАТ «Криворіжхліб» як платника податків або можливої фіктивності його постачальників.

Відтак, на думку суду, відсутні підстави для ствердження того, що ПАТ «Криворіжхліб» занижено податок на додану вартість, в результаті віднесення сум до складу ПДВ, що не підтверджений належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами.

Слід зазначити, що за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій платника податку та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, платник не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 27.01.2016 р.№ 21-5333а15.

Також неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Така ж позиція висловлена і в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України», згідно якої, у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Отже посилання податкового органу на відсутність контрагентів платника податків за місцем реєстрації не може бути взято до уваги, оскільки цей факт не може свідчити про невиконання цими суб`єктами договірних зобов`язань, як не може свідчити про вказане і відсутність достатніх (саме на думку контролюючого органу) матеріальних та трудових ресурсів, зокрема виробничих баз, складських приміщень.

Згідно із статтею 61 Конституції України відповідальність осіб має індивідуальний характер, при цьому будь-які протиправні дії одних платників податків не можуть покладати обов`язку щодо відповідальності за дії таких платників на інших осіб.

Особа не може нести відповідальності за неправомірні дії інших осіб (за умови необізнаності щодо їх протиправної поведінки). Відповідачем не встановлено обізнаності позивача щодо протиправного характеру діяльності його контрагентів, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності з метою отримання податкової вигоди.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права, свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського Суду від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів з метою їх використання в господарській діяльності.

Аналіз наданих до матеріалів позовної заяви документів надає можливість робити висновок про правомірність ПАТ «Криворіжхліб» формування податкового кредиту з податку на додану вартість по описаних поставках з контрагентами як ТОВ ВКФ ОБРАЗ та ТОВ УКРГРАНДПОСТАЧ.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем у порушення ч.2 ст.77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність податкових повідомлень-рішень від 11.07.2019 року, прийнятих ГУ ДФС у Дніпропетровській області № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 897 315,00 гривень та нарахована штрафна санкція 448 657,50 гривень; № , яким зменшено розмір від`ємного значення суму податку на додану вартість в розмірі 1 483 520,00 гривень, а тому позовні вимоги ПАТ Криворіжхліб є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 19 210 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №8638 від 19.12.2019 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 19 210 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву приватного акціонерного товариства Криворіжхліб до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області від 11.07.2019 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 897 315,00 гривень та нарахована штрафна санкція 448 657,50 гривень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області від 11.07.2019 року № , яким зменшено розмір від`ємного значення суму податку на додану вартість в розмірі 1 483 520,00 гривень.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства Криворіжхліб () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 19210 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень), сплачені згідно платіжного доручення № 7638 від 19.12.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник