Справа № 640/23006/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Київ № 640/23006/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТАНГРАМ УКРАЇНА»

доГоловного управління ДФС у м. Києві (відповідач 1) Головного управління ДПС у м. Києві (відповідач 2)
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАНГРАМ УКРАЇНА» (далі також - позивач, ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА», Товариство) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.08.2019 №, від 27.08.2019 №, від 01.11.2019 №020695409.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю податкових повідомлень-рішень від 16.08.2019 №, від 27.08.2019 №, від 01.11.2019 №020695409 з мотивів відсутністю у контролюючого органу підстав для проведення двічі перевірок по взаємовідносинам ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» з його контрагентом-покупцем - ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод». А саме, позивач вважає, що контролюючим органом фактично проведено два види перевірок щодо одних і тих самих обставин і подій. Поряд з цим, ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» у встановлений пп. 78.1.9 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України строк надало відповідь на письмовий запит органу ДФС, що виключає підставу для проведення виїзної документальної позапланової перевірки.

Позивач стверджує, що ГУ ДФС у м. Києві порушило законодавчо визначений порядок проведення документальної позапланової виїзної перевірки, з огляду на обставину вручення контролюючим органом платнику наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення безпосередньо вже у день початку проведення документальної перевірки.

Також позивач вважає безпідставними висновки актів від 22.07.2019 №763/26-15-14-04-02/34936083 та від 07.10.2019 №2538/26-15-04-20/34936083, що лягли в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень. Зокрема, позивач стверджує, що податкові накладні №56 від 06.02.2019 і №57 від 13.02.2019 зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 28.02.2019, тобто з дотриманням строків передбачених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. При цьому, зазначені податкові накладні були виписані ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» за фактами здійснених контрагентом-покупцем оплат в порядку, визначеному п. 187.7 ст. 187 Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/23006/19 за вказаним позовом та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання вимог ухвали суду представник ГУ ДФС у м. Києві подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в тексті якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовував тим, що за наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» з питань дотримання податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентом-покупцем (ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод») за період лютий 2019 року було виявлено факт не оформлення (не складання) позивачем на адресу покупця за першою подією (відвантаження товарів згідно видаткової накладної від 01.02.2019) податкової накладної на суму 233 150,67 грн. (в т.ч. ПДВ - 38 858,45 грн.), та як наслідок - факт відсутності реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Такі висновки акта перевірки відповідач вважає нормативно та документально обґрунтованими.

Поряд з цим, представник відповідача 1 повідомив суд, що документальна позапланова виїзна перевірка була призначена відповідно до пп. 78.1.9 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та проведена в присутності керівника товариства. Копію наказу ГУ ДФС у м. Києві від 05.07.2019 №9604 про проведення перевірки вручено під розписку 09.07.2019 директору ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» ОСОБА_1 Того ж дня директора Товариства було ознайомлено із текстом направлення на право проведення зазначеної перевірки. Інших пояснень з питань дотримання порядку при проведенні документальної перевірки ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» відповідач 1 до суду не подав.

В подальшому суд своєю ухвалою від 23.12.2020 залучив до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління ДПС у м. Києві (далі також - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач 2).

У встановлений судом строк представник ГУ ДПС у м. Києві подав до суду додаткові матеріали разом із відповідним клопотанням, водночас правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач 2 не скористався. Натомість в тексті клопотання про долучення доказів до матеріалів справи відповідач 2 просив суд відмовити у задоволення позовної заяви.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив та пояснення.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В липні 2019 року працівниками Головного управління ДФС у м. Києві на підставі направлень на перевірку (вих. №1276/26-15-14-04-02 від 09.07.2019, №1277/26-15-14-04-02 віл 09.07.2019) та згідно наказу ГУ ДФС у м. Києві від 05.07.2019 №9604 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» (код 34936083) проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності та повноти нарахування зобов`язань з податку на додану вартість за лютий 2016 року по взаємовідносинам з Державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» ().

Як вбачається з тексту наказу ГУ ДФС у м. Києві від 05.07.2019 №9604, призначення зазначеної документальної позапланової виїзної перевірки здійснено контролюючим органом на підставі пп. 78.1.9. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (тобто, з підстави подання щодо ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» скарги про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит).

За результатами проведеної документальної перевірки було складено акт від 22.07.2019 №763/26-15-14-04-02/34936083 (далі - акт документальної перевірки). Зокрема, на стор. 1 - 2 акта документальної перевірки зафіксовано, що копію наказу ГУ ДФС у м. Києві від 05.07.2019 №9604 було вручено під розписку 09.07.2019 директору ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» ОСОБА_1, та в той же день останнього ознайомленого під підпис із направленнями на право проведення перевірки. Документальну перевірку проведено в присутності директора ОСОБА_1 .

При цьому, в якості обставини, що стала передумовою для призначення вказаної перевірки на сторінці 3 акта перевірки визначено наступну: ГУ ДФС у м. Києві отримало лист Офісу ВПП ДФС від 27.05.2019 №15797/7/28-10-48-09 щодо подання ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» до податкової декларації з ПДВ за березень 2019 року скарги на постачальника ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» у формі додатка 8 до податкової декларації - «заяви про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначені обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної та/або розрахунку коригування».

Керуючись нормами пп. 16.1.5, 16.17 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.9 п. 78.1 ст. 78 ПК України відповідачем 1 на адресу ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» був направлений письмовий запит вих. №105475/10/26-15-14-04-02-14 від 05.06.2019 про надання інформації (пояснень з документальним підтвердженням) стосовно наведених у скарзі ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» обставинам проведення Товариством реєстрації податкових накладних не за правилом «першої події».

У відповідь ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» разом зі своїм листом від 24.06.2019 вих. №24/06-191 надало пояснення та копії документів.

За наслідками аналізу змісту таких наданих пояснень та копій документів контролюючий орган дійшов висновку про їх неповноту, та у зв`язку з цим прийняв рішення про необхідність проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

За змістом розд. IV «Висновок» цього акта документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» вимог податкового законодавства, а саме: п.п. 201.1, 201.7 і 201.10 Податкового кодексу України, п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267) в частині відсутності реєстрації податкової накладної від 01.02.2019 на загальну суму 233 150,67 грн., в т.ч. ПДВ 38 858,45 грн., на адресу контрагента-покупця ДП «Львівський державний Авіаційно-ремонтний завод» () в Єдиному реєстрі податкових накладних.

16.08.2019 ГУ ДФС у м. Києві на підставі описаного вище акта документальної перевірки та згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 1201.2 ст. 1201 Податкового кодексу України прийняло податкове повідомлення-рішення форми «ПН» за №, яким з огляду на встановлену відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 38 858,45 грн., та у зв`язку з чим платника попереджено про необхідність скласти та зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений п. 1201.2 ст. 1201 Податкового кодексу України та згідно зі ст. 1201 цього ж Кодексу, - застосовано до ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» штраф в розмірі 50% у сумі 19 429,23 грн. за платежем «податок на додану вартість з вироблених товарів (робіт, послуг)» (14060100).

Відповідно до рішення Державної податкової служби України від 17.10.2019 №5928/6/99-00-08-05-05, прийнятого за результатами розгляду скарги платника, зазначене податкове повідомлення-рішення від 16.08.2018 № було залишене без змін.

27.08.2019 ГУ ДФС у м. Києві на підставі акта документальної перевірки від 22.07.2019 №763/26-15-14-04-02/34936083 та згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, яким з огляду на встановлену відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абз. 2 п. 1201.2 ст. 1201 Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків коригування на суму 38 858,45 грн. після отримання податкового повідомлення-рішення № від 16.08.2019 та застосування штрафу в розмірі 50% у сумі 19 429,23 грн., - застосовано до ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» штраф у сумі 19 429,23 грн. за платежем «податок на додану вартість з вироблених товарів (робіт, послуг)» (14060100).

07.10.2019 працівником ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку з питання своєчасності реєстрації ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. За результатами цієї камеральної перевірки був складений акт від 07.10.2019 №2538/26-15-04-09-20/34936083 (далі також - акт камеральної перевірки).

За висновками камеральної перевірки контролюючий орган встановив порушення ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених п. 201.10 с. 201 Податкового кодексу України. А саме камеральною перевіркою встановлено, що: виписана 01.02.2019 ПН/РК за №75 на суму ПДВ 38 858,45 грн. була зареєстрована 27.08.2019 (тобто, із затримкою на 180 днів); виписана 05.03.219 ПН/РК за №62 на суму ПДВ 2 773,33 грн. була зареєстрована 09.04.2019 (тобто, із затримкою на 9 днів).

01.11.2019 Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі цього акта камеральної перевірки та згідно з п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» за №020695409, яким застосовано до ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» такі штрафи: у розмірі 10% - у сумі 277,33 грн. за затримку реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 2 773,33 грн. на 15 і менше календарних днів; у розмірі 40% - у сумі 15 543,38 грн. за затримку реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 38 858,45 грн. на строк від 61 до 365 календарних днів.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку доводам позивача про протиправність дій контролюючих органів під час призначення та проведення перевірок, за наслідками яких були виписані оспорювані податкові повідомлення-рішення, суд дійшов висновків про безпідставність таких.

Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в редакції, чинній на момент проведення перевірок, встановлено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом норм п. 75.1 ст. 75, ст. 76 і 78 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Зокрема, камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. При цьому, згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з підстав, перелік яких визначено в п. 78.1 ст. 78 ПК України. Зокрема, документальна позапланова перевірка проводиться у випадку, коли щодо платника податку подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит (пп. 78.1.9 п. 78.1 ст. 78 ПК України).

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.21 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до наведених вище норм ПК України камеральна перевірка та документальна позапланова перевірка є різними за своє сутністю видами перевірок, що відрізняються за своїм предметом, метою та порядком здійснення.

Дослідивши наявні у справі матеріали суд встановив, що відповідачами в 2019 році щодо ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» були проведенні різні види перевірок:

- в липні 2019 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентом ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» за період лютий 2019 року. Як видно з тексту акта від 22.07.2019 №763/26-15-14-04-02/34936083, предметом документальної перевірки було питання дотримання позивачем вимог податкового законодавства при складанні податкових накладних за наслідками операцій з названим контрагентом. В ході здійснення ГУ ДФС у м. Києві вказаної документальної перевірки досліджувалися первинні документи, що були надані самим платником (позивачем) у відповідь на письмові запити контролюючого органу (що відображено на стор. 3 акта документальної перевірки);

- 07.10.2019 проведена камеральна перевірка з питання дотримання платником граничних строків реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних ним 01.02.2019 та 05.03.2019 двох податкових накладних. В тексті акта камеральної перевірки зафіксовано, що в вказаної перевірки ГУ ДПС у м. Києві були використані відомості з наявних у контролюючого органу баз даних (а саме: бази даних ДФС України, ІС «Податковий блок», Єдиний реєстр податкових накладних).

Зазначені перевірки були проведені контролюючими органами фактично з різних питань, та обмеження на проведення таких перевірок в ПК Україні на той час були відсутні.

З тексту позовної заяви та поданих сторонами до справи документів суд також встановив, що документальна позапланова виїзна перевірка була проведена на підставі наказу від 05.7.2019 №9604, підписаного керівником (начальником) ГУ ДФС у м. Києві, - що відповідає вимогам п. 78.4 ст. 78 ПК України.

Копія такого Наказу була вручена, а направлення на перевірку пред`явленні для ознайомлення безпосередньо керівнику ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» ОСОБА_1 09.07.2019, перед початком проведення документальної позапланової перевірки. В той же день посадові особи ГУ ДФС у м. Києві були допущені до проведення починаючи з 09.07.2019 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА».

Наведені обставини зафіксовані в тексті акта від 22.07.2019 №763/26-15-14-04-02/34936083 та не заперечуються позивачем.

В силу норм абз. 2 п. 78.4 ст. 78 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.21 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

У свою чергу п. 42.2 ст. 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 78.5 ст. 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

А саме, за змістом норм ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Беручи до уваги зміст наведених норм та встановлені у справі обставини суд вважає, що при проведенні описаних вище документальної та камеральної перевірок позивача відповідачами порушень законодавства не було допущено.

Що стосується посилання позивача на відсутність у ГУ ДФС у м. Києві підстав для призначення документальної позапланової виїзної перевірки з огляду на те, що Товариство у межах встановленого 15-денного строку надало відповідь (лист від 21.06.2019 №21/06-191 з поясненнями та документами) на запит контролюючого органу, то суд також відхиляє його.

Правовий аналіз норм п. 78.1.9 п. 78.1 ст. 78 ПК України дає підстави для висновку, що контролюючий орган має право на проведення документальної позапланової перевірки, у розглядуваній ситуації, як у випадку не надання платником відповіді на письмовий запит контролюючого органу, так і у випадку, коли надані платником у відповідь на запит письмові пояснення та документи, не спростували обставини, що можуть свідчити про вчинення податкового правопорушення.

Тобто, виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового законодавства можуть бути підставою проведення перевірки лише у випадку коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальним підтвердженням на письмовий запит контролюючого органу.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документального підтвердження. Якщо ці пояснення необґрунтовані або документально непідтверджені, то перевірка може бути призначена.

Дослідивши та проаналізувавши зміст письмового запиту ГУ ДФС у м. Києві та відповіді Товариства суд дійшов висновку, що надані платником пояснення та документи не були достатніми для спростування доводів скарги іншого платника (ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод»). Як наслідок, у ГУ ДФС у м. Києві виникли правові підстави для призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» з метою з`ясування питання про дотримання останнім вимог податкового законодавства при складанні податкових накладних за господарською операцією.

Окрім того суд враховує, що наказ ГУ ДФС у м. Києві від 05.07.2019 №9604 платником в судовому порядку не оскаржувався та, як вже було встановлено судом, посадові особи ГУ ДФС у м. Києві були допущені платником 09.07.2019 до проведення документальної перевірки, ініційованої згідно цього Наказу.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості наведених в тексті акта документальної перевірки висновків про порушення позивачем вимог п.п. 201.1, 201.7 і 201.10 ст. 201 ПК України, що були покладені в основу податкових повідомлень-рішень від 16.08.2019 № та від 27.08.2019 №, та відповідно правомірності самих рішень суб`єкта владних повноважень, суд зазначає наступне.

За змістом п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, об`єктом оподаткування є операції платників податку зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

В силу положень п.п. 201.1, 201.2, 201.7 і 201.10 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); ґ) виключено; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) виключено.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. А саме, у період спірних правовідносин такі Форма та Порядок були затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267).

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (аналогічні положення закріплено у п. 18 Порядку заповнення податкової накладної).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, в силу вимог ст. 201 ПК України податкова накладна складається платником податку на додану вартість на дату виникнення податкових зобов`язань з названого податку.

Правила визначення дати виникнення податкових зобов`язань платників податку на додану вартість наведені в ст. 187 ПК України.

Так, відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за правилом першої події є загальним правилом, встановленим у п. 187.1 ст. 187 ПК України.

Поряд з цим, п. 187.7 ст. 187 ПК України передбачено спеціальне правило щодо дати виникнення податкових зобов`язань: датою виникнення податкових зобов`язань у разі постачання товарів/послуг з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якій іншій формі, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов`язаннями перед бюджетом.

У контексті з наведеною нормою ПК України суд зважає на те, що правовідносини, які виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу, регулюються Бюджетним кодексом України.

В розумінні норм ст. 2 цього Кодексу «бюджетні кошти» - це належні відповідно до законодавства надходження бюджету та витрати бюджету; «бюджетне зобов`язання» - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому; бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими; одержувач бюджетних коштів - суб`єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету; розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я та здійснення витрат бюджету.

Відповідно до змісту статей Бюджетного кодексу України, у разі якщо договір про закупівлю укладається розпорядником або одержувачем бюджетних коштів, та передбачає взяття учасником бюджетного процесу відповідних бюджетних зобов`язань, платежі відповідно до взятих бюджетних зобов`язань здійснюються в порядку, визначеному бюджетним законодавством.

Зокрема ст. 49 БК України встановлено, що розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Окрім того, станом на лютий 2019 року діяла постанова Кабінету Міністрів України «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» від 23.04.2014 №117, яка передбачала, що попередня оплата розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів за капітальними видатками та державними контрактами здійснюється шляхом спрямування бюджетних коштів виконавцям робіт, надавачам товарів і послуг (крім нерезидентів) на небюджетні рахунки, відкриті на їх ім`я в органах Казначейства у встановленому законодавством порядку, з подальшим використанням зазначених коштів виконавцями робіт, надавачами товарів і послуг виключно з таких рахунків на цілі, визначені договорами про закупівлю товарів, робіт і послуг.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.5 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.03.2012 за №456/20769), економічна класифікація видатків бюджету призначена для чіткого розмежування видатків бюджетних установ та одержувачів бюджетних коштів за економічними характеристиками операцій, які здійснюються відповідно до функцій держави та місцевого самоврядування.

Зокрема, поточні видатки одержувачів бюджетних коштів здійснюються за такими кодами економічної класифікації видатків бюджету: 2281 "Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм"; 2282 "Окремі заходи по реалізації державних (регіональних) програм, не віднесені до заходів розвитку"; 2610 "Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)", а капітальні видатки - 3210 "Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)".

Таким чином, в разі отримання постачальником товарів (виконавцем робіт, послуг) оплати за поставлені товари/послуги (роботи), безпосередньо за рахунок бюджетних коштів, зокрема з відповідного рахунку в органах Державного казначейства за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2610, дата виникнення податкових зобов`язань з ПДВ має визначатися відповідно до п. 187.7 ст. 187 ПК України.

Якщо ж отримувач бюджетних коштів розраховується з постачальником товарів/послуг за рахунок власних коштів, то податкові зобов`язання з податку на додану вартість у постачальника товарів/послуг виникатимуть відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, тобто за правилом «першої події».

За приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Дослідивши та проаналізувавши надані позивачем копії первинних та інших документів суд встановив, що 11.12.2018 між Державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (як покупцем) і ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» (як постачальником) був укладений договір №02-18-117 купівлі-продажу. За змістом пп. 1.1 п. 1 постачальник зобов`язується на умовах, визначених даним договором, передати, а покупець - оплатити та прийняти продукцію (сервера), згідно специфікації.

Згідно п. 5 цього договору сторони погодили здійснення оплати продукції на умовах попередньої оплати наступним чином: упродовж 5 банківських днів у розмірі 50% вартості продукції (партії продукції) за наступним остаточним розрахунком в розмірі 50% вартості за поставлену продукцію у строк 5 банківських днів після приймання продукції в порядку, визначеному ст. 6 даного договору. Датою оплатою продукції вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця.

Згідно п. 3 договору постачальник зобов`язувався поставити продукцію на умовах поставки DDP (вул. Авіаційна, 3, м. Львів), згідно Інкотермс-2010, у термін 50 календарних днів з моменту здійснення з моменту здійснення покупцем попередньої оплати відповідно до п. 5.2 ст. цього ж договору.

При цьому, хоча в преамбулі договору купівлі-продажу від 11.12.2018 №02-18-117 наявне посилання на укладання цього договору за результатами тендеру (торгів) №3153307 від 21.11.2018, водночас в іншому тексті договору відсутні посилання на те, що розрахунки за таким договором здійснюються за рахунок бюджетних коштів.

В рамках цього договору купівлі-продажу ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» виставило ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» рахунок на оплату від 12.12.2018 №14 на загальну суму 468 264,60 грн. (в т.ч. ПДВ - 78 044,10 грн.).

14.12.2018, 06.02.2019 та 13.02.2019 ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» здійснило оплату зазначеного рахунку постачальника згідно наступних платіжних доручень: №4953 від 14.12.2018 на суму 235 113,93 грн. (в т.ч. ПДВ - 39 185,66 грн.), №429 від 06.02.2019 на суму 229 620,16 грн. (в т.ч. ПДВ - 38 270,03 грн.) та №525 від 13.02.2019 на суму 3 530,51 грн. (в т.ч. ПДВ - 588,42 грн.). З текстів цих платіжних документів вбачається, що перекази коштів ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» здійснювалися не з казначейського рахунку.

01.02.2019 ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» склала видаткову накладну за №29 щодо поставки товарів на адресу ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» всього на загальну суму 468 264,60 грн. (в т.ч. ПДВ 78 044,10 грн.).

Керуючись положеннями п. 187.7 ст. 187 ПК України ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» виписала на адресу покупця (ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод») наступні податкові накладні: №55 від 14.12.2018 на суму 235 113,92 грн. (в т.ч. ПДВ - 39 185,65 грн., №56 від 06.02.2019 на суму 229 620,17 грн. (в т.ч. ПДВ - 38 270,03 грн.) та за №57 від 13.02.2019 на суму 3 530,51 грн. (в т.ч. ПДВ - 588,42 грн.).

Згідно текстів поданих позивачем роздруківок електронних квитанцій №1 всі перелічені податкові накладні були прийняті на рівні ДПС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних без зауважень, та зареєстровані в такому Реєстрі 02.01.2019 та 28.02.2019.

За даними звітної податкової декларації з податку на додану вартість за період лютий 2019 року та додатку 5 до такої декларації ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» включило до складу податкових зобов`язань з названого податку за лютий 2019 року по взаємовідносинах з ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» суму податку 38 858,45 грн.

Аналізуючи зміст договору купівлі-продажу, первинних та розрахункових документів, оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за період лютий 2019 року перевіряючі дійшли висновку, що всупереч вимог податкового законодавства ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» за наслідками оформлення видатковою накладною від 01.02.2019 №29 факту відвантаження товару, як за першою подією в лютому 2019 року, повинно було скласти на адресу покупця (ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод») податкову накладну від 01.02.2019 на загальну суму 233 150,67 грн. (в т.ч. ПДВ - 38 858,45 грн.), та зареєструвати таку податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В ході розгляду даної справи судом позивач не подав до суду жодні документальні докази на підтвердження своїх доводів щодо проведення розрахунків за договором купівлі-продажу саме за рахунок бюджетних коштів та/або, що ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» є бюджетною установою і має (мала) статус неприбуткової.

Водночас наявні у справі матеріали не дають підстав для висновку про виникнення у ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» права на визначення дат податкових зобов`язань та складання податкових накладних в рамках договору купівлі-продажу від 11.12.2018 №02-18-117 за правилом, визначеним п. 187.7 ст. 187 ПК України (тобто, виключно за датою отримання грошових коштів в оплату товарів).

Таким чином, при вирішення питання щодо дати оформлення податкової накладної на адресу ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» за договором купівлі-продажу від 11.12.2018 №02-18-117 в лютому 2019 році ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» мало керуватися правилом першої події (в даному випадку моментом відвантаження партії товару 01.02.2019). При цьому, Товариство також мало врахувати обсяг і вартість відвантажених товарів на вказану дату товарів, з метою вірного заповнення відповідних реквізитів податкової накладної.

Беручи до уваги наведені вище норми права та виходячи з обсягу встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку обгрунтованість висновків акта документальної перевірки про порушення позивачем порядку оформлення податкових накладних за договором купівлі-продажу від 11.12.2018 №02-18-117 у період лютий 2019 року, а також про не здійснення платником реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних належної податкової накладної.

Відповідальність за порушення строків реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної передбачена ст. 1201 ПК України.

За змістом норм п. 1201.2 вказаної статті ПК України (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваних рішень) відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120 1.1 цієї статті, не застосовуються.

Враховуючи те, що матеріалами справи документально підтверджується факт порушення позивачем законодавчо визначеного порядку оформлення ним податкових накладних та не реєстрацію станом на день завершення документальної перевірки належної податкової накладної за операціями з ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» у лютому 2019 році на суму 233 150,68 грн. (в т.ч. ПДВ 38 858,45 грн.), суд приходить до висновку про наявність у ГУ ДФС у м. Києві достатніх правових підстав для застосування до ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» штрафу згідно абз. 1 п. 1201.2 ст. 1201 ПК України, а саме - у розмірі 19 429,23 грн. (що становить 50% від суми ПДВ 38 858,45 грн.).

У зв`язку з цим суд не вбачає у податковому повідомленні-рішенні від 16.08.2019 № (форми «ПН») ознак протиправності.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 27.08.2019 № (форми «ПН»), яким позивачу донараховано штрафні санкції (50%) за відсутність реєстрації податкових накладних протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення від 16.08.2019 №, суд зазначає наступне.

Застосовуючи до ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» штрафні санкції у розмірі 19 429,23 грн. згідно цього податкового повідомлення-рішення, контролюючий орган керувався положеннями абз. 2 п. 1201.2 ст. 120 ПК України (зміст якої процитовано вище по тексту рішення суду).

Диспозиція зазначеної норми ПК України свідчить, що правопорушення за цією статтею відноситься до правопорушень із формальним складом. Для кваліфікації дій (бездіяльності) платника податків як підстави для застосування фінансово-правової відповідальності за вказаною статтею не потрібне настання ні будь-яких негативних наслідків, ні факту узгодження попередньо винесеного податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій згідно з абз. 1 п. 1201.2 ст. 1201 ПК України, а достатньо лише доведення самого факту правопорушення, яке виявляється у протиправному діянні, тобто невчиненні дій щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі абз. 1 п. 1201.2 ст. 1201 ПК України.

З поданих представником ГУ ДПС у м. Києві 26.01.2021 до суду копій документів вбачається, що ТОВ «ТАНГРАМ Україна» оформило на адресу контрагента-покупця - ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» податкову накладну №75 від 01.02.2019 щодо поставки товарів за номенклатурою та у кількості, що відповідають відповідним даним податкових накладних №56 від 06.02.2019 і №57 від 13.02.2019, всього на суму 233 150,68 грн. (в т.ч. ПДВ - 38 858,45 грн.). Така податкова накладна №75 була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 27.08.2019, що підтверджено відповідною електронною квитанцією та зафіксовано в тексті акта камеральної перевірки.

Таким чином, оскільки податкова накладна від 01.02.2019 №75 була зареєстрована 27.08.2019, - тобто, безпосередньо в день прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення за №, то суд погоджується з твердженнями позивача про безпідставність застосованої в такому випадку штрафної санкції згідно такого податкового повідомлення-рішення.

При цьому, з доданих позивачем додатків до позовної заяви (зокрема, тексту заперечень товариства (вих. №02/08-01 від 02.08.2019) на висновки акта документальної перевірки) не вбачається встановити, що податкова накладна №75 від 01.02.2019 існувала на момент складання акта від 22.07.2019 та прийняття податкового повідомлення-рішення від 16.08.2019 №.

Надаючи оцінку правомірності та обгрунтованості висновків акта камеральної перевірки про прострочення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних за №75 від 01.02.2019 і №62 від 05.03.2019, суд зазначає наступне.

В силу положень п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

А саме, п. 1201.1 ст. 1201 ПК України (у редакції чинній на момент проведення камеральної перевірки та прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення) визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Дослідивши тексти позовної заяви, акта камеральної перевірки від 07.10.2019 №2538/26-15-04-09-20/34936083 та подані представником відповідача 2 до суду копії документів (а саме: копії відповідних податкових накладних товариства, разом з квитанціями про реєстрацію таких в Реєстрі) на підтвердження обгрунтованості висновків акта, суд вважає, що факт порушення ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» граничного строку реєстрації податкової накладної №62 від 05.03.2019 документально доведено. Також суд вважає, що розмір застосованих до позивача ГУ ДПС у м. Києві штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію вказаної податкової накладної відповідає п. 1201.1 ст. 1201 ПК України.

Що стосується висновку контролюючого органу про прострочення Товариством граничних термін реєстрації податкової накладної №75 від 01.02.2019 на 180 днів, то такий не відповідає фактичним обставинам справи. Оскільки, як вже було встановлено судом, станом на 01.02.2019 такої податкової не існувала, що було встановлено під час документальної перевірки в липні 2019 року.

До того ж до ТОВ «ТАНГРАМ Україна» вже було застосовано штрафну санкцію за не складання та реєстрацію станом на 16.08.2019 цієї податкової накладної. А тому застосування до платника одночасно штрафних санкцій за п. 1201.1 та абз. 1 п. 1201.2 ст. 1201 ПК України в описаному випадку буде нічим іншим як подвійним притягненням до відповідальності, що суперечить ст. 61 Конституції України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у ГУ ДПС у м. Києві правових підстав для притягнення ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» до відповідальності згідно п. 1201.1 ст. 1201 ПК України за фактом виписки податкової накладної від 01.02.2019 №75.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 цієї ж статті Кодексу)

Наявною у матеріалах справи квитанцією від 20.11.2019 №ПН2066524 підтверджено, що ТОВ «ТАНГРАМ УКРАЇНА» під час звернення до суду з вказаними позовом сплатило судовий збір у розмірі 1 921 грн. Відтак, враховуючи суть та розмір заявлених і фактично задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у загальній сумі 1 228,67 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНГРАМ УКРАЇНА» (, адреса: 01042, м. Київ, вул. Іонна Павла ІІ, 10, корп. 1) до Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39439980, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) та Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 27.08.2019 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 01.11.2019 №020695409 в частині застосованої штрафної санкції у сумі 15 543,38 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНГРАМ УКРАЇНА» (, адреса: 01042, м. Київ, вул. Іонна Павла ІІ, 10, корп. 1) судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 682,65 грн. (шістсот вісімдесят дві гривні 65 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39439980, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНГРАМ УКРАЇНА» (, адреса: 01042, м. Київ, вул. Іонна Павла ІІ, 10, корп. 1) судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 546,02 грн. (п`ятсот сорок шість гривень 02 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок