Справа № 724/115/21
Суддя: Руснак А. І.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/115/21
Провадження № 2-а/724/7/21
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

секретаря судового засідання: Татарчук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , жителя с. Владична, Хотинського району, Чернівецької області до Інспекції з паркування Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Чернівецької міської ради, адреса: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 7, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Інспектор з паркування, управління комунального господарства та розвитку інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства міської ради Михайлова Олександра Володимировича, адреса: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 7 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.12.2020 року серії СЕ № 0006342, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції з паркування Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Чернівецької міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Інспектор з паркування, управління комунального господарства та розвитку інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства міської ради Михайлова Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.12.2020 року серії СЕ № 0006342.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 січня 2021 року йому було вручено по місцю проживання постанову в справі про адміністративне правопорушення серії СЕ № 0006342 від 30.12.2020 року, прийняту інспектором з паркування, управління комунального господарства та розвитку інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради Михайловим Олександром.

Вказує, що відповідно до описової частини постанови, 15 грудня 2020 року о 12:24 годині він здійснив порушення правил зупинки по вулиці Богомольця, буд. 4, м. Чернівці, а саме здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена» або 3.35 «Стоянка заборонена», чим порушив п. 15.10 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Фотозйомка (відеофіксація) проводилася спеціальним засобом марки САТ S41 101461007.

Так, із зазначеною постановою він не погоджується, при цьому вважає, що вона прийнята із грубим порушенням норм Конституції України, КУпАП, його вина у вчиненні правопорушення належним чином не доведена виходячи із наступного.

Зокрема, вказує, що він є власником транспортного засобу марки Jeep Grand Cherokee, реєстраційний номер серії НОМЕР_1 , однак не використовує його та не здійснює на ньому поїздки.

Крім того, зазначає, що відповідно до матеріалів справи правопорушення було виявлено 15 грудня 2020 року, однак рішення у справі було прийнято 30.12.2020 року, тобто розгляд справи проведено аж через 15 днів, хоча справа повинна була бути розглянутою невідкладно після виявлення правопорушення.

Також, вказує, що із фотокопій фіксування правопорушення не вбачається, яким пристроєм проводилася фотозйомка, що ставить під сумнів належність здобутих доказів, що підтверджують правопорушення, яке було вчинене. Більше того, вказана фотофіксація містить лише інформацію щодо встановлення знаку 3.35 ПДР «Стоянка заборонена», місце знаходження якого не відображено відносно сталих нерухомих об`єктів.

Крім того, оскаржувана ним постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей, які згідно п. 15.9 ПДР України обумовлюють заборону зупинки транспортного засобу у даному місці.

На підставі вищевикладеного, просить суд задовольнити заявлені ним вимоги у адміністративному позові в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Роскрут О.С. надав суду заяву, в якій просить слухати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Інспекції з паркування Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву на адміністративний позов не подав.

Третя особа інспектор із паркування, управління комунального господарства та розвитку інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради Михайлов О.В. у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причину своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В ч. 1 ст. 5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною ст. 6 КАС України, встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Так, судом було встановлено, що 30 грудня 2020 року інспектором з паркування, управління комунального господарства та розвитку інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради Михайловим Олександром було винесено постанову серії СЕ № 0006342 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 15 грудня 2020 року о 12:24 годині здійснив порушення правил зупинки по вулиці Богомольця, буд. 4, м. Чернівці, а саме здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена» або 3.35 «Стоянка заборонена», чим порушив п. 15.10 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Jeep Grand Cherokee, реєстраційний номер серії НОМЕР_1 , однак даний автомобіль не перебуває в його користуванні. Вищевказаний факт не було спростовано в судовому засіданні.

Відповідно до статті 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ч. 3 ст. 219 КУпАП, від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і шостою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Статтею 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Відповідно до ч. 5 ст. 279-1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Таким чином, зазначеними норми встановлено спеціальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статті 279-1 279-4 КУпАП, не передбачають процесуальних прав та гарантій, визначених у ч. 2 ст. 33, ч. 1 ст. 268 КУпАП, а ч. 3 ст. 279-1 КУпАП, не передбачає обов`язку посадової особи, уповноваженої на розгляд справи, винести постанову про накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці виявлення вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зокрема щодо самого факту вчинення позивачем порушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, слід зазначити наступне.

Так, частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 15.10 а) Правил дорожнього руху встановлено, що стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка (в тому числі в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена» або 3.35 «Стоянка заборонена»).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з наявних матеріалів, при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності інспектором не були з`ясовані і доведені обставини, які свідчать, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, тому відповідач неправомірно склав постанову про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 4 ст. 73 КАС України).

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень інспектор повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, під час розгляду відповідачем не було надано доказів (фотокарток, відеозаписів), які підтверджують факт вчинення позивачем ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведена.

Відповідно до ст. 286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 14-2, 33, 219, 251, 252, 254, 258, 268, 279, 280, 283, 287 КУпАП, ст.ст. 11, 12, 72, 73, 77, 241-246, 257-263, 286 ч. 4, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , жителя с. Владична, Хотинського району, Чернівецької області до Інспекції з паркування Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Чернівецької міської ради, адреса: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 7, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Інспектор з паркування, управління комунального господарства та розвитку інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства міської ради Михайлова Олександра Володимировича, адреса: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 7 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.12.2020 року серії СЕ № 0006342 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) від 30 грудня 2020 року серії СЕ № 0006342, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути із Інспекції з паркування Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Чернівецької міської ради (адреса: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 7) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 02.03.2021 року.

Суддя:

А.І. Руснак