Справа № 480/4608/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 р.Справа № 480/4608/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Муссон" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, повний текст складено 21.09.20 року по справі № 480/4608/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Муссон"

до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області

про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "А-Муссон" (далі по тексту - позивач, ТОВ "А-Муссон"), звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області № 17 від 21 жовтня 2019 року про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач призначаючи та проводячи перевірку, вийшов за межі звернення громадянина, яке стало підставою для проведення позапланового заходу. Також позивач зазначає, що відтермінування введення в дію штатного розпису, не може бути підставою для висновків про необґрунтованість тарифу. Окрім того, позивач зазначає, що висновки відповідача, що відсутність інвестиційної програми є підставою для неврахування складової структури тарифу «прибуток», є необґрунтованими, оскільки не відповідають нормам чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2020р. у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Муссон" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування припису відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю "А-Муссон" подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права з порушенням норм процесуального права. Вказує, що судом не з`ясовано, що вимога Припису «усунути порушення порядку формування державних (регульованих) цін» шляхом проведення коригування розрахунку тарифу та «подання їх на розгляд до виконавчого комітету Сумської міської ради» не може бут виконана. Підприємство ввело в дію штатний розпис одразу після перевірки, то чим будуть відрізнятись нові розрахунки від раніш наданих. До того ж вимога Припису порушує встановлений законодавством порядок зміни тарифу на послуги. Судом не взята до уваги необхідність проведення обговорення та оприлюднення тарифу, які регламентовані Порядком інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 червня. Зазначає, що припис протирічить вимогам законодавчо - встановленої процедури коригування тарифів, через відсутність підстав для коригування тарифу: не змінилась вартість окремих складових чинних тарифів із причин, не залежних від суб`єкта господарювання. Заява про встановлення тарифів № 313 від 24.05.2019 року, при ній розрахунки тарифів, та у їх числі штатний розклад з запланованим розміром заробітної плати, були надані органу місцевого самоврядування разом з листом № 310 від 24.05.2019 року. Позивач не знав, коли розраховані тарифи будуть встановлені виконавчим комітетом Сумської міської ради, тому підвищувати заробітну плату на підставі лише розрахунку формування тарифу було б неправомірно. Вказує, що діюче законодавство України не містить нормативних актів, які встановлюють порядок формування та схвалення інвестиційних програм суб`єктів господарювання для перевізників побутових відходів, що позивач підтвердив листом Департаменту інфраструктури міста СМР № 47/05.01.01.07від 15.01.2020 року та листом Міністерства розвитку громад та територій України № 8/11.1/6180-19 від 26.12.2019 року. Враховуючи все вищевикладене просить суд скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі № 480/4608/20 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «А-МУССОН».

Також від позивача, до суду надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги та клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови Верховного Суду від 10.12.2020р. у справі № 818/428/17.

Від Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а рішення суду першої інстанції законним.

Також від Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, до суду надійшло клопотання про долучення, до матеріалів справи додаткових документів по справі.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

26.07.2019 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області надійшло звернення громадянина ОСОБА_1 з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами. 09.09.2019 Головним управлінням було отримано погодження Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.08.2019 №3805-05/35881-03 щодо погодження проведення позапланової перевірки ТОВ "А-Муссон" з питань, що були зазначені у зверненні, а саме дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами. У зв`язку з цим, відповідно до статті 6 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності Головним управління видано наказ №708-ОД від 04.10.2019 Про проведення позапланового державного нагляду (контролю) ТОВ "А-Муссон" у період з 08.10.2019 по 21.10.2019 та на підставі наказу оформлено направлення від 07.10.2019 №2552-24/19.

Проведеною позаплановою перевіркою ТОВ "А-Муссон" з питань формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами за зверненням фізичної особи встановлено, що з 01.08.2019 позивачем застосовуються тарифи відповідно до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 23.07.2019 № 397 "Про тарифи на послугу з поводження з побутовими відходами, що утворюються на території міста Суми, ТОВ "А-Муссон".

Перевіркою наданих позивачем розрахунків на підставі яких були встановлені діючі тарифи на послуги з вивезення побутових відходів відповідності Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 № 1010, встановлено наступне:

"До статті «Заробітна плата основних робітників» планової калькуляції віднесені витрати по заробітній платі основних працівників на підставі Штатного розпису станом на 01.07.2019, де визначені посадові оклади водіїв 10000 грн. та 10500 грн., трактористів - 10000 грн., операторів диспетчерського руху - 8000 грн., тоді як на підприємстві на момент формування тарифів і на момент перевірки діє Штатний розпис станом на 18.03.2019 з посадовими окладами водіїв і трактористів - 5004,75 грн., операторів диспетчерського руху - 4280,38 грн., які вдвічі менші від врахованих у розрахунках діючих тарифів. Згідно діючого Штатного розпису загальний річний фонд заробітної плати основних працівників складає 5268026,28 грн., що менше від розрахованого підприємством та віднесеного до діючих тарифів на (9026,28) 4644944,72 грн., тобто загальний обсяг завищення витрат в річному вимірі на заробітну плату в структурі собівартості послуг становив 4,64 млн. грн.

Розрахунок статті не є економічно обґрунтованим та не відповідає п. 11 Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010, де визначено, що витрати з основної заробітної плати виробничого персоналу визначаються виходячи з чисельності персоналу за штатним розписом, установлених на підприємстві тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для керівників, фахівців, технічних служб.

У структурі тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами є складова «прибуток» на загальну суму 3668035 грн. Пунктом 21 Порядку №1010 визначено, що планований прибуток визначається як сума коштів, що додається до суми повної планованої собівартості, і спрямовується на здійснення заходів інвестиційної програми, погашення основної суми необхідних запозичень (кредитів/позик) та/або інвестування за рахунок власного капіталу в необоротні матеріальні та нематеріальні активи для провадження діяльності, забезпечення необхідного рівня прибутковості капіталу власників (нарахування дивідендів), відрахування до резервного капіталу, а також відшкодування витрат з податку на прибуток.

Планування складової частини зазначеного прибутку, що передбачається для здійснення заходів інвестиційної програми, провадиться відповідно до інвестиційної програми підприємства у сфері поводження з побутовими відходами, затвердженої згідно з його установчими документами і погодженої з уповноваженими органами в установленому порядку.

ТОВ "А-Муссон" не були надані документи (в т.ч. інвестиційна програма) в підтвердження обґрунтованості вказаного розміру прибутку. Відповідно до Балансу на 30.06.2019, кредити/позики на товаристві відсутні. В усній формі директор товариства повідомив, що інвестиційної програми немає.

Зазначені порушення в розрахунках, які були подані суб`єктом господарювання до виконкому Сумської міської ради, призвели до завищення тарифів:

1. Для мешканців багатоповерхових житлових будинків:

на поводження з ТПВ на 14,10 грн./куб.м.;

поводження з великогабаритними побутовими відходами на 34,64 грн./куб.м.;

поводження з ремонтними відходами на 34,64 грн./куб.м.;

2. Для мешканців приватного сектора:

на поводження з ТПВ на 25,49 грн./куб.м.;

поводження з великогабаритними побутовими відходами на 34,64 грн./куб.м.;

поводження з ремонтними відходами на 34,64 грн./куб.м.;

3. Для інших споживачів та бюджетних організацій завищення тарифу становить - 14,81 грн./куб.м.

Загальний обсяг завищення собівартості послуг ТОВ "A-Муссон", виявлений в ході проведеного позапланового заходу, становить 8312279,72 грн."

За результатами перевірки ТОВ "А-Муссон" складено акт №17 від 21.10.2019 перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та наданий припис №17 від 21 жовтня 2019 року щодо усунення порушення порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін шляхом проведення коригування розрахунків тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами у відповідності до п.11, 21, абз.1 п.27 Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року №1010 та подання їх на розгляд до Виконавчого комітету Сумської міської ради.

Відповідно до п. 1 припису Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 21.10.2019 №17, позивача зобов`язано в місячний термін усунути порушення вимог Порядку формування тарифів на послугу з вивезення твердих побутових відходів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 № 1010 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів", а саме провести розрахунки економічно обґрунтованих витрат на послугу з вивезення твердих побутових відходів та подати їх на розгляд Виконавчому комітету Сумської міської ради.

Припис Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 21.10.2019 №17 є обов`язковим, до виконання, тому підлягає оскарженню.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є не обґрунтованими, у зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Так, відповідно до ч.1 ст.6 вказаного закону, під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Позивач звертаючись до суду зазначає, що перевіряючі особи досліджували обставини, які не зазначались у зверненні громадянина ОСОБА_1 . Втім, вказані доводи позивача суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до наданої позивачем копії звернення, зазначена особа просила перевірити обґрунтованість розрахунків на підставі яких було прийнято рішення Виконавчим комітетом Сумської міської ради про підвищення тарифів на житлово-комунальні послуги.

Так, перевіряючі особи відповідача в ході проведення перевірки встановили, що з 01.08.2019 позивачем застосовуються тарифи відповідно до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 23.07.2019 № 397 "Про тарифи на послугу з поводження з побутовими відходами, що утворюються на території міста Суми, ТОВ "А-Муссон". Досліджуючи відповідні розрахунки, на підставі яких були встановлені діючі тарифи на послуги з вивезення побутових відходів, посадові особи відповідача встановили, що до статті «Заробітна плата основних робітників» планової калькуляції віднесені витрати по заробітній платі основних працівників на підставі Штатного розпису станом на 01.07.2019, де визначені посадові оклади водіїв 10000 грн. та 10500 грн., трактористів - 10000 грн., операторів диспетчерського руху - 8000 грн., тоді як на підприємстві на момент формування тарифів і на момент перевірки діє Штатний розпис станом на 18.03.2019 з посадовими окладами водіїв і трактористів - 5004,75 грн., операторів диспетчерського руху - 4280,38 грн., які вдвічі менші від врахованих у розрахунках діючих тарифів. Згідно діючого Штатного розпису загальний річний фонд заробітної плати основних працівників складає 5268026,28 грн., що менше від розрахованого підприємством та віднесеного до діючих тарифів на (9026,28) 4644944,72 грн., тобто загальний обсяг завищення витрат в річному вимірі на заробітну плату в структурі собівартості послуг становив 4,64 млн. грн.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05 квітня 2007 року (далі по тексту - Закон №877-V).

Статтею 1 Закону №877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 667 від 02.09.2015 року Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Згідно з пунктами 1, 2, 3 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 209 від 12.04.2017 Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане. Головному управлінню підпорядковуються установи та організації, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби та розташовані на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Голова відповідної місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на цей орган завдань. Повноваження Головного управління поширюються на територію відповідної області, міста Києва. Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держпродспоживслужби, дорученнями Голови Держпродспоживслужби та його заступників, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням. Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Закон України від 21.06.2012 №5007-VI Про ціни і ціноутворення визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про ціни і ціноутворення терміни у цьому Законі вживаються в такому значенні: формування ціни це механізм визначення рівня ціни товару; встановлення ціни це затвердження (фіксація) рівня ціни; застосування ціни це продаж (реалізація) товару за встановленою ціною; товаром є продукція, роботи, послуги, матеріально-технічні ресурси, майнові та немайнові права, що підлягають продажу (реалізації).

Відповідно до статті 13 вказаного Закону державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом:

1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів);

2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.

Відповідно до ч. 2-3 статті 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін. Зміна рівня державних регульованих цін може здійснюватися у зв`язку із зміною умов виробництва і продажу (реалізації) продукції, що не залежать від господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення» уповноважені органи мають право надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

У свою чергу, ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону № 2189-VIII "державна політика у сфері житлово-комунальних послуг ґрунтується на таких принципах:

1) забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів;

2) створення та підтримання конкурентного середовища при виробленні та наданні житлово-комунальних послуг, забезпечення контролю у сфері діяльності природних монополій;

3) забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги, на умовах самофінансування, досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на виробництво таких послуг;

4) регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги у випадках, визначених законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей;

5) забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку споживача, місцезнаходження та форми власності юридичних осіб тощо;

6) дотримання встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо кількості та якості житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 4 Закону № 2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 5 цього Закону встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України Про житлово-комунальні послуги до повноважень Кабінету Міністрів України належать затвердження порядків формування тарифів на комунальні послуги, що встановлюються органами місцевого самоврядування;

Механізм формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів регламентований Порядком №1010, згідно з пунктом 3 якого формування тарифів на послуги підприємством здійснюється відповідно до річних планів надання послуг і економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних і галузевих нормативів (норм) витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів (обов`язкових платежів) та цін у планованому періоді, встановлених на підставі прогнозних індексів цін підприємства.

Встановленню уповноваженими органами тарифів на комунальні послуги, що визначені статтею 5 Закону (тарифів на послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами), має передувати:

- отримання підприємством інформації щодо споживачів, яким надаватиметься відповідна комунальна послуга, з урахуванням обраних співвласниками багатоквартирних будинків моделей організації договірних відносин (у т.ч. будинків, у яких створено ОСББ та ЖБК);

- формування економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних з наданням комунальних послуг, враховуючи необхідність виведення зі складу тарифів на комунальні послуги витрат, пов`язаних із абонентським обслуговуванням (в частині багатоквартирних будинках, де буде укладено індивідуальні договори та виставлятиметься до оплати окремий платіж - плата за абонентське обслуговування);

- повного перегляду підприємствами діючих тарифів і їх структури з урахуванням положень Закону, а також порядків формування тарифів, приведених у відповідність до вимог цього Закону.

Відповідні роз`яснення щодо введення в дію з 01.05.2019 Закону було розміщено на офіційному сайті Мінрегіону (www.minregion.gov.ua), а також листом Мінрегіону від 02.05.2019 № 7/10.1/7260-19 , який надіслано направлено на адреси обласних, Київської міської державних адміністрацій.

Відповідно до пункту «с» частини першої статті 18 Закону України «Про відходи» до повноважень Кабінету Міністрів України належить встановлення порядку формування тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами. Порядок формування тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010.

Відповідно до п. 1 Порядку № 1010, цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів (далі - послуги). До послуг належать операції поводження з побутовими відходами (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення), що здійснюються у населеному пункті згідно з правилами благоустрою, затвердженими органом місцевого самоврядування.

Згідно з п. 2 Порядку № 1010, економічно обґрунтовані плановані витрати - витрати, планування яких здійснюється з дотриманням вимог стандартів, нормативів, норм технологічних регламентів, а також вимог щодо надання послуг визначеної кількості та якості з урахуванням економічних і природно-кліматичних особливостей регіону.

Відповідно до п. 3 Порядку № 1010, формування тарифів на послуги підприємством здійснюється відповідно до річних планів надання послуг і економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних і галузевих нормативів (норм) витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів (обов`язкових платежів) та цін у планованому періоді, встановлених на підставі прогнозних індексів цін підприємства.

Згідно з п. 4 Порядку № 1010, річний план надання послуг розробляється окремо за кожною операцією поводження з побутовими відходами на підставі фактичного та прогнозованого обсягів надання послуг з урахуванням техніко-економічних факторів, зокрема таких, як: зміна обсягів надання послуг в результаті економічного розвитку населеного пункту, підвищення вимог щодо якості послуг; підвищення рівня технологічного процесу поводження з побутовими відходами, заміна амортизованого обладнання, здійснення заходів щодо автоматизації та механізації виробництва, застосування прогресивних енергозберігаючих технологій; підвищення рівня організації виробництва та умов організації праці шляхом удосконалення операційно-виробничого планування, систем управління, матеріально-технічного забезпечення господарської діяльності.

Отже, суб`єкт господарювання, який надає житлово-комунальні послуги, формує тарифи на ці послуги за правилами, визначеними у Порядку №1010, та подає їх на розгляд органу місцевого самоврядування, який приймає рішення про встановлення (затвердження) відповідних тарифів. Установлені тарифи на житлово-комунальні послуги підлягають коригуванню в разі зміни протягом строку їх дії окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника.

Відповідно до положень статті 18 Закону України Про ціни і ціноутворення і підпункту 11 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667, Держпродспоживслужба, як орган державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; звертається до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Держпродспоживслужба має право видати суб`єкту господарювання обов`язковий до виконання припис про усунення порушень вимог щодо формування державних регульованих цін до часу затвердження (встановлення) цих цін/тарифів уповноваженим органом державної влади або місцевого самоврядування, а після цього лише у випадку настання обставин, передбачених частиною десятою статті 31 Закону України Про житлово-комунальні послуги, які зумовлюють необхідність коригування раніше встановлених цін/тарифів.

Водночас спори щодо встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вирішуються в судовому порядку.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ТОВ "А-Муссон" застосовує тарифи на послуги з організації збирання, вивезення твердих побутових, великогабаритних та ремонтних відходів, які затверджені рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 23.07.2019 №397 Про тарифи на послуги з поводження з побутовими відходами, що утворюються на території міста Суми, Товариству з обмеженою відповідальністю А-МУССОН.

В відзиві на позов та апеляційну скаргу відповідач зазначає, що при наданні розрахунків тарифів на послуги з вивезення побутових відходів до виконавчого комітету, для прийняття рішення про затвердження тарифів, підприємством не обґрунтовано визначено планові витрати в частині витрат по статті "заробітна плата основних робітників", "прибуток".

Таким чином відповідачем фактично ставиться під сумнів правомірність рішення виконавчого комітету про затвердження тарифів на підставі наданих позивачем розрахунків.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач не є суб`єктом, що вирішує питання щодо формування та затвердження цін/тарифів на вивезення побутових відходів і невідповідність рішення суб`єкта владних повноважень вимогам закону є підставою для вчинення дій щодо його скасування або оскарження в судовому порядку.

Колегія суддів зазначає, що прийняттю рішення органом місцевого самоврядування передувала процедура надання підприємством економічного обґрунтування тарифів, складення розрахунку тарифу, погодження його відповідними структурами підрозділами Сумської міської ради та подальше його затвердження рішенням виконавчого комітету.

Рішення виконавчого комітету , яким затверджено тарифи є чинним, не скасовано, а отже підлягає виконанню. Доказів оскарження зазначеного рішення відповідачем до суду не надано.

Відповідачем не надано доказів зміни окремих складових економічно обґрунтованих витрат, вже після прийняття рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів, не доведено наявність у виконавця/ виробника підстав проводити коригування встановлених тарифів та подання їх на затвердження органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких тарифіві.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Оскільки рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 23.07.2019 №397 як на час проведення перевірки, так і на час судового розгляду цієї справи було чинним, колегія суддів приходить до висновку про правомірність застосування позивачем тарифів, які затверджені цим рішенням, та відсутність підстав для коригування встановлених тарифів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 10.12.2020 р. у справі №818/428/17.

При цьому, відповідачем не надано, до суду, доказів на підтвердження зміни окремих складових економічно обґрунтованих витрат у формулі розрахунку тарифів після прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування.

З урахуванням вищенаведеного, того що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 23.07.2019 №397 як на час проведення перевірки, так і на час судового розгляду цієї справи було чинним, відповідачем не надано доказів зміни окремих складових економічно обґрунтованих витрат, вже після прийняття рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів інші доводи сторін щодо правомірності або неправомірності оскаржуваного припису не впливають на вирішення справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вимог припису щодо проведення коригування розрахунків тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами у відповідності до п.11, 21, абз.1 п.27 Порядку формування тарифів на послуги вивезення побутових відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010 та подання їх на розгляд до виконавчого комітету Сумської міської ради.

Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності оскаржуваного припису, а також не надало доказів на спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом, згідно оригіналу платіжного доручення № 5724 від 12.11.2019р., яка міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с.4), сплатив судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп. При подачі апеляційної скарги, згідно оригіналу платіжного доручення № 291 від 19.10.2020, яка міститься в матеріалах справи (т. 2 а.с.32 ), судовий збір в сумі 3153 грн. 20 коп. (переплачено 271,70 грн.) Всього, з урахуванням того, що позов задоволено частково, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 4802 грн. 50 коп. .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року по справі № 480/4608/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області № 17 від 21 жовтня 2019 року про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Муссон" 4802 грн. 50 коп. витрати по сплаті судового збору .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 03.03.2021 року