Справа № 380/7976/20
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року справа №380/7976/20

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Василько А.В., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 380/7976/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування рішень:

- постанови від 12.08.2020 року про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ВП №59522638;

- постанови від 12.08.2020 року про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 11.08.2020 року прийнято рішення про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримує в ТОВ «Транспортна сервісна компанія», а саме зобов`язано вказане товариство здійснювати відрахування з доходів боржника відповідно до виконавчого документу в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно.

Позивач, який має місце праці, та з отриманих ним доходів виконавцем здійснюються відрахування на сплату аліментів, немає можливості іншим чином виконувати рішення суду та по суті не може іншим чином виконувати рішення суду, оскільки працює в ТОВ «ТСК» за основним місцем роботи на повну зайнятість.

Незважаючи на це, відповідачем прийнято оскаржувані постанови про обмеження його у праві виїзду закордон та у праві керування транспортними засобами. Вказаним порушуються гарантовані Конституцією України права людини на свободу пересування, зайняття підприємницькою діяльністю, вільний розвиток особистості та право на працю.

Відповідачем обмежено позивача у праві виїзду за межі України. Зазначене рішення є протиправним оскільки порушує право позивача на зайняття підприємницькою діяльністю гарантоване Конституцією України, позивач є учасником Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна сервісна компанія», яка зареєстрована в Республіці Польща в 2016 році. Будучи обмеженим у праві виїзду закордон, позивач не матиме змоги брати участі в управління своєю компанією, що не лише створить для нього проблеми в організації підприємницької діяльності, але і позбавить можливості отримання від такої діяльності доходу, що унеможливить сплату аліментів.

При винесенні постанови про обмеження права позивача на виїзд за межі України порушується гарантоване йому право Конституцією України на свободу пересування.

Позивач згадує рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.1979 року у справі «Санді Тайме» проти Сполученого Королівства, де у пункті 49 зазначено, що: «право має бути в адекватній мірі доступним: особи повинні мати відповідну обставинам можливість орієнтуватися у тому, які правові норми застосовуються у даному випадку. Норма не може вважатися «законом», доки вона не сформульована з достатнім ступенем точності, що дозволяє особі узгоджувати з нею свою поведінку: особи повинні мати можливість передбачити у розумному відносно обставин ступені наслідки, які може потягнути певне діяння».

Також позивач заперечує щодо встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Позивач працює на посаді директора ТОВ «Транспортна сервісна компанія». Вся діяльність компанії пов`язана з транспортними засобами, в тому числі перевезення вантажним транспортом. В підприємницькій діяльності товариства використовує автомобілі, які керуються в тому числі і позивачем.

Обмеження позивача у праві керування транспортними засобами позбавить його можливості отримувати законний дохід, і відповідно порушить його право на працю та право на зайняття підприємницькою діяльністю.

Отже в контексті доводів та тлумачено права на працю, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є директором ТОВ «Транспортна сервісна компанія», яке займається саме діяльність пов`язаною з транспортом, його робота безпосередньо стосуються керування транспортними засобами, а тому обмеження позивача в такому праві безпосередньо призведе до порушення його права на працю та права на зайняття підприємницькою діяльністю, спричинить втрату основного законного джерела доходів. При цьому таке обмеження не буде спрямоване на сплату заборгованості по аліментах, а буде спрямоване на заподіяння шкоди позивачу.

Позивача та чи його представник в судове засідання не прибули, судом встановлено, що така неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач також не забезпечив прибуття уповноваженого представника.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 10.11.2020 року відкрито спрощене провадження у справі. Ухвалою судді від 20.11.2020 року розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Судом встановлені наступні обставини:

У Пустомитівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), перебуває зведене виконавче провадження до якого крім іншого входить виконавче провадження № 59522638.

16.07.2019 року постановою головного державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження №59522638 про примусове виконання виконавчого листа Пустомитівського районного суду Львівської області виданого 04.07.2019 року у справі № 450/1636/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

12.08.2020 року головним державним виконавцем Пустомитівськоого районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), винесено постанову про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до стягнення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Підстави - після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої згідно розрахунку від 11.08.2020 року за період з 16.07.2019 року по 31.07.2020 року в сумі 30428,83 грн. що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

12.08.2020 року головним державним виконавцем Пустомитівськоого районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), винесено постанову про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до стягнення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Підстави - після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої згідно розрахунку від 11.08.2020 року за період з 16.07.2019 року по 31.07.2020 року в сумі 30428,83 грн. що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірні постанови відповідача протиправним та таким, що не відповідає вимогам закону.

Судом не враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних постанов з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

2. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

3. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

4. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

5. У разі виїзду боржника на постійне проживання до держави, з якою Україна не уклала договорів про надання правової допомоги, за рішенням суду до виїзду боржника за кордон стягнення аліментів здійснюється за весь період до досягнення дитиною повноліття.

6. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

7. Після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, за відсутності заборгованості із сплати аліментів підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, повертають виконавцю постанову про стягнення аліментів з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу присуджених йому сум аліментів. Якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та роз`яснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини.

8. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

9. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Якщо аліменти сплачуються на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, виносяться державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

10. Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

11. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

12. У разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

13. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

14. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області вирішено стягнути з позивача аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.05.2018 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивачем не заперечується та не спростовано, що на момент винесення спірних постанов у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої за період з 16.07.2019 року по 31.07.2020 року становить в сумі 30428,83 грн. що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Притому, що законодавством по суті зобов`язано відповідача за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, виносити вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Судом не враховується посилання позивача на те, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, оскільки такі твердження не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Згідно реєстраційних даних позивач є керівником юридичної особи. Довідка товариства про відсутність інших водіїв, та про те, що директором здійснюється керування транспортним засобом, судом не враховується, оскільки підписана самим позивачем та не підтверджена жодними іншими належними та допустимими доказами. Довідка про доходи надана позивачем судом також не враховується, оскільки така видана за період серпень 2020 року, а відповідачем врахований період заборгованості з 16.07.2019 року по 31.07.2020 року, крім цього така довідка видана для оформлення соціальної допомоги (житлової субсидії).

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним постановам судом враховується, що такі відповідають всім вимогам закону. Суд зазначає про беззаперечну наявність у позивача прав про які він зазначає у позовній заяві, однак на переконання суду наявність прав про які вказує позивач жодним чином не звільняють його від встановленого законом обов`язку утримувати дитину (дітей) до досягнення повноліття. Судом також враховується і те, що спосіб виконання позивачем свого обов`язку утримувати дитину (дітей) визначений рішенням суду про присудження аліментів, яке набрало законної сили.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (81100, Львівська обл., Пустомитівський район, м. Пустомити, вул. І. Кандиби, буд.3) про визнання протиправними та скасування рішень, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 03.03.2021 року.

Суддя Гавдик З.В.