Справа № 620/5493/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5493/20 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Срібнянському та Талалаївському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Талалаївської селищної ради до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Срібнянському та Талалаївському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Талалаївська селищна рада звернулася до суду з позовом до Міжрайонного відділу виконавчої служби по Срібнянському та Талалаївському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу виконавчої служби по Срібнянському та Талалаївському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення виконавчого збору від 04.11.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», яким роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 р. позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Міжрайонного відділу виконавчої служби по Срібнянському та Талалаївському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення виконавчого збору від 04.11.2020.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Срібнянському та Талалаївському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.03.2021.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Срібнянському та Талалаївському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Приймою Валерією Владиславівною, за заявою керівника Бахмацької місцевої прокуратури Котченка Ф.А. 04.11.2020 відкрито виконавче провадження № 63500926 з примусового виконання виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 № 620/1151/20 про зобов`язання Талалаївську селищну раду вчинити дії, спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей, про що винесено відповідну постанову.

У відповідності до ч. 6 ст. 26 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, тобто, до 19.11.2020, та зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 20000,00 грн.

Цього ж дня, 04.11.2020, державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

12.11.2020 на 32 позачерговій сесії сьомого скликання Талалаївської селищної ради було прийняте рішення про створення Служби у справах дітей Талалаївської селищної ради, про що 12.11.2020 за №523 було сповіщено Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Срібнянському та Талалаївському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). (підтвердження направлення додається).

12.11.2020 на ім`я керівника Бахмацької місцевої прокуратури був направлений лист-повідомлення про фактичне виконання рішення суду та прохання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII, подати письмову заяву до Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Срібнянському та Талалаївському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про повернення виконавчого документа ВП № 63500926.

26.11.2020 державним виконавцем, у з в`язку з фактичним повним виконанням рішення суду, згідно з виконавчим документом, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п .9 ст. 39 Закону № 1404-VIII.

27.11.2020 постанову про стягнення виконавчого збору було зареєстровано в автоматизованій системі виконавчого провадження, як виконавчий документ, та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63750599.

Позивач вважає постанову про стягнення виконавчого збору від 04.11.2020 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на що, звернувся до суду за даним позовом за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з наступного:

- під час виконання рішень немайнового характеру, державний виконавець надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішень протягом наданого строку, законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення;

- суд першої інстанції вказав на те, що положення Закону № 1404-VIII, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, та як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

- у даному випадку, виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду можливе лише Талалаївською селищною радою, а отже, без його участі виконання вказаного рішення в примусовому порядку не можливе взагалі, що виключає можливість для стягнення виконавчого збору.

- також, судом першої інстанції було враховано, що відповідно до п. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», селищна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради, скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал. Також, враховано запроваджені Урядом карантинні обмеження;

- за висновками суду першої інстанції, виконання рішення суду в складних епідеміологічних умовах не могло бути виконане негайно. Позаяк, позачергова сесія ради була запланована на 12.11.2020, на якому передбачалося виконати по суті рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі від 29.05.2020 № 620/1151/20 про створення Служби у справах дітей Талалаївської селищної ради, що і було реалізовано, а тому, оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору підлягає скасуванню.

Натомість, апелянт вважає висновки суду першої інстанції помилковими, та такими, що не узгоджуються з нормами Закону України «Про виконавче провадження», за якими, виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно до відкриття виконавчого провадження.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Приписами ст. 5 Закону № 1404-VIII, визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Нормами ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII, встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За змістом ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

У даному випадку, виконавче провадження відкрито з примусового виконання виконавчого листа про зобов`язання Талалаївську селищну раду вчинити дії, спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей, тобто, при виконанні рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії, що є предметом регулювання ст. 63 Закону № 1404-VIII.

Згідно з приписами ст. 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Проте, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд першої інстанції зробив висновок, що наведене вище вказує на те, що під час виконання рішень немайнового характеру, державний виконавець надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішень протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення. Колегія суддів зазначає, що такий висновок суду є правильним, однак, він жодним чином не спростовує наявність у державного виконавця при відкритті провадження винести постанову про стягнення виконавчого збору, натомість, перелічені судом дії виконавця вже стосуються наслідків невиконання боржником протягом встановленого виконавцем строку на добровільне виконання рішення та вказують на санкції вже за невиконання у добровільному порядку такого рішення, що може застосувати орган ДВС.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого провадження боржник повідомляється про необхідність виконання рішення суду, йому надається строк для добровільного виконання такого, який обчислюється з моменту отримання копії цієї постанови.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Водночас у Законі №1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина п`ята статті 27 Закону №1404-VIII), а також умову, коли зазначений в постанові про відкриття виконавчого провадження виконавчий збір не підлягає стягненню.

За ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України" та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". (ч. 9 цієї статті)

Отже, одночасно з відкриттям виконавчого провадження (крім випадків, визначених у частині п`ятій статті 27 Закону №1404-VIII) державний виконавець зазначає про стягнення виконавчого збору. Проте, якщо під час виконавчого провадження буде встановлено, що рішення суду виконано до його відкриття, виконавче провадження закривається, а зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження виконавчий збір не стягується.

Тотожну за змістом правову позицію Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вже неодноразово викладав у постановах 23 січня 2019 року в справі № 703/1086/17, від 20 лютого 2019 року в справі № 712/5014/17, від 13 лютого 2019 року в справі № 295/13991/16-а та інших.

Враховуючи, що фактичне виконання судового рішення відбулося після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а також нормативне регулювання, визначене частиною дев`ятою статті 27 та частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VIII, колегія суддів вважає правомірною оскаржувану в цій справі постанову про стягнення виконавчого збору з позивача..

З урахуванням наведеного, слідує, що боржником було у добровільному порядку виконано рішення суду вже після відкриття виконавчого провадження, а тому, у державного виконавця були наявні правові підстави для стягнення виконавчого збору. При цьому, врахування судом першої інстанції обставин запровадження карантинних обмежень та сесійної роботи селищної ради лише на якій могло бути розглянуто та виконано рішення суду та створена відповідна Служба у справах дітей, на переконання колегії суддів, у даному випадку, не є визначальним, адже вказане у силу норм Закону України «Про виконавче провадження», не є підставою для не справляння державним виконавцем виконавчого збору.

На зазначене, суд першої інстанції помилково не звернув увагу.

Натомість, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення, у відповідності до ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Срібнянському та Талалаївському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 р. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Талалаївської селищної ради до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Срібнянському та Талалаївському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.