Справа № 340/101/21
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року справа № 340/101/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження матеріали адміністративної справи

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вул. Соборна,7а, м. Кропивницький,25009

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

1)визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не прийняття за його заявою від 17.08.2020 р. рішення по перерахунку (розрахунку ) його основної та додаткової пенсії по інвалідності, відповідно до ст.ст. 49,50,54 та 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на який у заявника встановлено постановою Новоархангельського районного суду від 04.08.2011 по справі №2а-1203/11;

2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області усунути порушення його права на розмір основної та додаткової пенсії по інвалідності, відповідно до норм ст.ст. 49,50,54 та 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яке підтверджено постановою Новоархангельського районного суду від 04.08.2011 по справі №2а-1203/11 - на момент спірних відносин - шляхом прийняття для цього відповідного рішення по розрахунку пенсії з 17.08.2020 р. у розмірі основної пенсії - 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії по інвалідності (ІІІ група) - 50 % мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою суду від 19.01.2021 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти адміністративного позову, оскільки відповідач із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії, не звертався, а тому відповідний перерахунок йому не проведено. Вказує, що управлінням здійснено перерахунок та виплату пенсії, відповідно до ст.ст. 50,54,67 Закону України №796-ХІІ, на виконання постанови Новоархангельського районного суду Кіровоградської області по справі №2-а-1203/11 від 04.08.2011р.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши письмові докази у справі суд зазначає наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (І категорії) та інвалідом ІІІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи та є особою з інвалідністю ІІІ групи .

Станом на момент призначення пенсії позивачеві статті 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачали, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Зважаючи на недотримання відповідачем нарахувань та виплати позивачеві пенсій у розмірах встановлених статтями 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які були чинним на момент призначення пенсії, позивач у 2011р. звертався до Новоархангельського районного суду з позовом до відповідача, та постановою суду від 04.08.2011 р. відповідача було зобов`язано здійснити перерахунок пенсії відповідно до статей 50 і 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22.10.2010р. (а.с.10-11).

Ухвалюючи рішення у справі, суд дійшов висновку, що Кабінет Міністрів України, встановлюючи порядок перерахунку пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не мав права допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, які встановлені законом.

Виконавши рішення суду, відповідач в подальшому, у зв`язку із змінами в законодавстві щодо порядку нарахування пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснив перерахунок пенсії, з яким позивач не погодився та 17.08.2020р. звернувся до відповідача із заявою щодо розрахунку пенсії у відповідності до розмірів, встановлених рішенням суду (а.с.7).

Листом від 02.09.2020р. відповідач поінформував позивача, що перерахунок та виплата пенсії здійснено відповідно до вимог Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанов КМУ від 06.07.2011р. №745, №1210 від 23.11.2011р. (а.с.8).

Не погодившись з вказаними діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, врегульовано Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до статті 49 Закону №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом п. 4 ст. 54 Закону №796-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачеві), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону України Закону №796-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачеві), особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірах: - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення БК України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Із набуттям чинності Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру виплат передбачених, зокрема, ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомоги.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який і застосовує відповідач при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу.

Як вказав Конституційний Суд України у рішенні № 3-рп/2012 від 25.01.2012 р., надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в п.п. 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, розмір і порядок отримання соціальних виплат за ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначається Кабінетом Міністрів України, а тому відповідач правомірно здійснював та здійснює нарахування і виплату позивачу його пенсії за ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ у порядку, встановленому КМ України.

Крім того, свою позицію з цієї категорії спорів висловив і Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 р. у справі № 725/5885/14-а, у якій вказав про правомірність проведення органом пенсійного фону нарахування та виплати такій категорії громадян пенсій та доплат у порядку встановленому КМ України.

Щодо доводів позивача, що постанова Новоархангельського районного суду від 04.08.2011 р. №2-а-1203/11 має безстроковий характер, підтверджує наявність у позивача права на величину пенсії у розмірах визначених на момент виникнення спірних правовідносин і є обов`язковим для всіх органів, підприємств та організацій, посадових осіб чи службових осіб, суд зазначає про їх безпідставність враховуючи наступне.

Станом на час ухвалення рішення Новоархангельським районним судом Закон України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин"з об`єктивних причин не міг бути врахований судом та застосований до спірних правовідносин.

Крім того, суд зазначає, що захист порушеного права на якому наголошує позивач, не міг бути здійснений судом на майбутні періоди, оскільки для захисту права суду необхідний факт його порушення, а чи відбудеться це у майбутньому невідомо і при цьому способи захисту порушеного права не абстрактні і формулюються позивачем як завгодно, а визначені виключно законом.

Отже, якщо законом не передбачено такого способу захисту права, як заборонити вчиняти певні дії в майбутньому, то така позовна вимоги не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 2.02.0212 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко