Справа № 580/3936/20
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3936/20 Суддя (судді) першої інстанції: М.А. Білоноженко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Юрія» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Юрія» до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Юрія» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління ДПС у Черкаській області від 15.09.2020 року №1294.

Позов обґрунтовано тим, що ПрАТ «Юрія» є переробником молока, виробником масла та сиру, при цьому, беручи до уваги поширення протягом тривалого періоду в Україні інфекційної хвороби (СOVID-19), а також не надання перевіряючими довідок про відсутність у них інфекційної хвороби (СOVID-19), позивач не допустив перевіряючих до проведення документальної позапланової виїздної перевірки, оскільки позивач здійснює заходи, спрямовані на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (СOVID-19) серед населення, в зв`язку із чим позивач просить визнати протиправним та скасувати оскаржуваний наказ.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що cпірне рішення є протиправним, оскільки у період карантинних обмежень, податковим органом було призначено виїзну перевірку підприємства, яке виробляє харчову продукцію для великої кількості споживачів, що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що Кабінетом Міністрів України у період з 16.09.2020 по 29.09.2020 не встановлювалось жодних обмежень щодо допуску осіб до будь-яких закладів у зв`язку з карантинними заходами, відповідно оскаржуваний Наказ відповідає вимогам Податкового кодексу України, тому не підлягає скасуванню.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно відомостей витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне акціонерне товариство «Юрія» зареєстровано як юридична особа 10.03.1995, видами діяльності якого є: 10.51 Перероблення молока, виробництво масла та сиру (основний); 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

15 вересня 2020 року Головним управлінням Державної податкової служби у Черкаській області, на підставі п.п.78.1.8 п.78.1 ст. 78 Подактового кодексу України винесено наказ №1294 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Юрія», з метою перевірки законності декларування за липень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість за липень 2020 року, яке становить більше 100 тис. грн.

Того ж дня, 15.09.2020 податковим органом, на підставі п.п.78.1.8 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI та наказу від 15.09.2020 №1294, видано направлення на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Юрія» №№404/23-00-07-04, 405/23-00-07-04.

16 вересня 2020 року головними державними ревізорами-інспекторами відділу позапланових перевірок Головного управління ДПС у Черкаській області - Білик А.В. та Іванченко С.С. здійснено вихід за податковою адресою ПрАТ «Юрія» з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

У свою чергу, 16.09.2020 юрисконсультом ПрАТ «Юрія» - Хоменко Г.О. отримано під розписку копію наказу від 15.09.2020 №1294, втім останнім відмовлено в допуску посадових осіб Головного управління ДПС у Черкаській області до проведення перевірки, із заявленням таких причин відмови: у зв`язку із карантином спричиненим COVID-19, про що складено Акт від 16.09.2020 №160/23-00-07-0406.

Не погоджуючись із вказаним наказом на проведення перевірки, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач при прийнятті спірного наказу, діяв у відповідності до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та з урахуванням при цьому вимог п. 52-2 підрозділу 10 Розділу Перехідні положення ПК України, (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 №591-IX), при цьому спірний наказ в повному обсязі відповідає вимогам п.81.1 ст.81 ПК України, тому такий наказ скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За правилами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі - Кодекс або ПК України або повністю назва), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

У силу вимог п.п. 75.1.2 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відтак, податковий орган наділений правом проводити перевірки, одним із різновидів яких є документальні позапланові перевірки.

У силу вимог п. 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Так, підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини - платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Аналіз вказаної норми Податкового кодексу України дає підстави стверджувати, що перевірка за підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України має відмінність, застосування якої залежить від того, чи заявлено платником податку відшкодування з бюджету податку на додану вартість. Якщо так, для проведення перевірки необхідна наявність підстав, визначених у розділі V цього Кодексу. Якщо бюджетне відшкодування не заявлено - така вимога відсутня.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.05.2019 у справі №813/3175/15.

За правилами п. 78.5 статті 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Абзацами першим-четвертим підпункту 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

При цьому, абзац п`ятий підпункту 81.1 статті 81 ПК України визначає, що у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий підпункту 81.1 статті 81 ПК України).

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки: непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами другим-четвертим пункту 81.1 статті 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення); оформлення документів, вказаних в абзацах другому-третьому пункту 81.1 статті 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Тобто, лише дотримання посадовими особами контролюючого органу законодавчо установлених обмежень щодо призначення податкової перевірки є обов`язковою передумовою реалізації податковим органом права на проведення перевірки.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що відповідно до п. 52-2 підрозділу 10 Розділу Перехідні положення ПК України, (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 №591-IX), установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім, зокрема, документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

У подальшому, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців» від 14.07.2020 № 786-IX було внесено зміни до вказаного пункту 52.2 та викладено у наступній редакції: «установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім, зокрема: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу».

З аналізу вказаного п. 52-2 підрозділу 10 Розділу Перехідні положення ПК України, вбачається, що дія мораторію не розповсюджується в спірному випадку на перевірку позивача, оскільки її призначено з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Посилання апелянта на неможливість допуску посадових осіб відповідача для проведення перевірки у зв`язку з складною епідеміологічною ситуацією у світі та в Україні, пов`язаною із поширенням інфекційної хвороби (COVID-19), не може слугувати в якості належної підстави для визнання оскаржуваного наказу протиправним, оскільки Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19)» від 13.05.2020 №591-IX чітко передбачено, що на підстави, визначені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, на підставі якої видано наказ про позапланову документальну виїзну перевірку позивача, мораторій не розповсюджується.

Досліджуючи спірний наказ на відповідність вимогам п.81.1 ст.81 ПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в ньому містяться всі необхідні реквізити, а саме - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид перевірки, підстави для проведення перевірки, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, підпис керівника.

Доводи апелянта про не надання перевіряючими довідок про відсутність у них інфекційної хвороби (СOVID-19), та неможливість проведення перевірки ПрАТ «Юрія» як підприємства харчової промисловості у період карантину колегія суддів оцінює критично, оскільки вичерпний перелік підстав для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки встановлено п.81.1 ст. 81 ПК України, які не містять положень щодо можливості недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки у зв`язку із ненаданням ними довідок про відсутність у них інфекційної хвороби (СOVID-19), та перелік перевірок, які підпадають під дію мораторію на час виникнення спірних правовідносин також не встановлював жодних обмежень щодо допуску будь-яких осіб до будь-яких закладів, у зв`язку із карантинними заходами.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач при прийнятті спірного наказу, діяв у відповідності до вимог Податкового кодексу України, тому спірний наказ прийнятий на підставі, в межах та у спосіб встановлений законом.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Юрія» - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук