Справа № 640/21852/18
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
03 березня 2021 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,
при секретарі - Казюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС" про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року позов задоволено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року - без змін.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС" про ухвалення додаткового рішення, в якій останнє просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу.

Розглянувши подану заяву, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів вважає, що остання підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 13 січня 2021 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат. При цьому до прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом рішення представником позивача було подано заяву розподіл судових витрат та вказано, що відповідні докази будуть надані після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 2040/5858/18.

З матеріалів справи вбачається, що представником ТОВ «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» - адвокатом Тарасун О.І. протягом встановленого процесуальним законом строку було надано документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, серед яких:

- договір № 03/09/18-01 про надання правової допомоги від 03 вересня 2018 року, укладений між ТОВ «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» і АО «Протекція права».

- додаткову угоду № 4 від 25 листопада 2020 року до договору № 03/09/18-01 про надання правової допомоги від 03 вересня 2018 року.

- акт прийому-передачі наданих правових послуг № 4 від 14 січня 2021 року.

- звіт про надані послуги за договором № 03/09/18-01 про надання правової допомоги від 03 вересня 2018 року.

Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 120/3929/19-а.

Під час судового засідання представник відповідача заперечив проти задоволення заяви про стягнення судових витрат з підстав того, що вартість наданих позивачу послуг не відповідає розумності, реальності, дійсності та необхідності витраченого часу. Окремо зауважує, що ні доводи, ні позиція сторони не змінювалася протягом усього розгляду справи.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат у розрізі їх видів наданих послуг, деталізація яких наведена у додатку 1 до акту наданих послуг від 22 січня 2021 року, з урахуванням заперечень відповідача щодо їх співмірності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Із змісту указаного додатку вбачається, що вартість наданих позивачу адвокатським об`єднанням послуг складається з:

- підготовки проекту, оформлення та подання відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року - 4 години, загальна вартість 12000,00 грн.

- судове представництво інтересів клієнта - 1 судодень, загальна вартість 3000,00 грн.

Щодо обґрунтованості витрат, наведених у пункті 1 акту прийому-передачі наданих правових послуг від 14 січня 2021 року, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що написання відзиву на апеляційну скаргу належить до такої діяльності адвоката як складання процесуальних документів, до якої входить аналіз та вивчення документів, з урахуванням яких відзив на апеляційну скаргу складається.

Як вбачається з матеріалів справи, зміст апеляційної скарги ГУ ДПС у м. Києві фактично аналогічний за своїм змістом відзиву на позов. Наведене, з огляду на зміст позовної заяви та її доводів, а також відповіді на відзив, вказує на те, що відзив на апеляційну скаргу з урахуванням викладених у ній доводів та мотивів не містив нових відомостей чи даних, відмінних від позовної заяви. Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що підготовка та написання відзиву на апеляційну скаргу з урахуванням його змісту не могла потребувати 4 годин робочого часу з огляду на те, що адвокат повинен бути обізнаний із даною справою, а тому, з урахуванням заперечень відповідача щодо неспівмірності заявленої суми витрат, приходить до висновку про те, що написання відзиву на апеляційну скаргу у цій справі в адвокатів, які є представниками у цій справі з моменту подання позову, не може складати 4 годин.

Щодо зафіксованих в акті прийому-передачі наданих послуг відомостей щодо участі адвоката у судовому засіданні 13 січня 2021 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно протоколу судового засідання останнє фактично розпочалося о 15:04 та було завершене майже об 15:07. Відтак, участь адвокатів у судовому засіданні 13 січня 2021 року тривала 3 хвилини, а тому заявлені до стягнення витрати адвоката за участь в зазначеному судовому засіданні на загальну суму 3000,00 грн є значно завищеними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 березня 2020 року № 140/2131/19.

Таким чином, враховуючи категорію даної справи, складність наданої правничої допомоги обсяг наданих послуг і часу, витраченого адвокатом на виконання заявлених робіт та на представництво інтересів клієнта в суді, колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат на правову допомогу, які відповідач просить компенсувати, не є співрозмірним та пропорційним, у зв`язку з чим заява про відшкодування судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 820/1719/18, від 29 січня 2020 року у справі № 826/16707/18, від 17 серпня 2020 року у справі № 820/1683/18.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС" витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 252, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС" про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» (01001, м. Київ, пров. Музейний, 4, кв. 25, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов