Справа № 148/1999/20
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1999/20
Провадження №2-а/148/4/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 лютого 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивований тим, що постановою інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Дерпартаменту патрульної поліції Ворніком В.П. від 18.11.2020 серії ЕАМ № 3447582 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. У графі 5 даної постанови зазначено, що позивач ніби то перевозив небезпечний вантаж, а саме 30/1202 та порушив правила зупинки та стоянки: не виконав вимогу щодо безпеки, стоянки та без башмаків, порушивши правила ДОПНВ, п. 14.2 та 14.3, п. 22 ПДР. Своїми діями позивач порушив ч. 1 ст. 132-1 КУпАП - порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Позивач зазначає, що 18.11.2020 він здійснював рух на автодорозі в лісовій зоні за декілька десятків кілометрів від населених пунктів на вантажному транспортному засобі з порожньою цистерною. Під час руху бачив, що позаду нього рухався автомобіль поліції. Під час руху він почув стукіт у правому боці автомобіля та зупинився на паркувальній кишені, щоб оглянути стан автомобіля та здійснити фізіологічні потреби. Після чого, біля його автомобіля зупинилися працівники поліції та попросили пред`явити документи на право керування та на вантаж. Після перевірки документів інспектор повідомив, що такому транспортному засобу з небезпечним вантажем заборонено здійснювати стоянку у таких місцях. На що позивач відповів, що цистерна порожня, і жодних небезпечних вантажів він не перевозить, та пред`явив товаротранспортну накладу, де було зазначено, що цистерна є порожньою. При цьому, зазначив, що це не стоянка, а зупинка, оскільки стоянка це припинення руху на час, більший ніж 5 хв., а він зупинився всього на 2-3 хвилини. На що інспектор відповів, що будь-яка зупинка є стоянкою.

Після дискусії з інспектором, останній пішов до свого службового автомобіля і там зачинився, а через декілька хвилин вийшов та вручив позивачу постанову, порушивши при цьому процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач зазначає, що обов`язковою умовою є встановлення та зазначення у постанові норм інших законів, які порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку. У постанові не зазначено який саме пункт п. 22 ПДР він порушив. Також, у постанові інспектор зазначив, що позивач порушив правила ДОПНВ 14.2 та 14.3., які втратили чинність ще у 2018 році. На нові правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджені Наказом МВС 04.08.2018 № 656, у постанові інспектор не посилався.

Окрім того, позивачу не зрозуміло зазначене у постанові "стоянка без башмаків".

Також, у постанові інспектор не зазначив доказів на підставі яких він визнав його винним, не зазначив місця вчинення правопорушення, порушив процедуру розгляду справи.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Просить вищевказану постанову інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Дерпартаменту патрульної поліції Ворніка В.П. від 18.11.2020 серії ЕАМ № 3447582 скасувати.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (а.с. 44-46), відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, з огляду на наступне. Під час патрулювання 18.11.2020 на автодорозі М-21 "Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський" 258 км. інспектором Ворніком В.П. виявлено вантажний сідловий тягач Mercedes Benz 1840LS, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною STOKOTA 36-4V-А1U, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_1 , перевозивши небезпечний вантаж, а саме 30/1202 "Дизильне пальне", порушив правила зупинки та стоянки, не виконавши вимогу щодо забезпечення безпеки, здійснив стоянку транспортного засобу без використання противідкатних спеціальних засобів (башмаків), чим порушив п. 22.5 ПДР України, п. 14.2. та 14.3 додатка ДОПНВ.

Встановивши всі обставини справи, інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Посилання позивача на те, що він не перевозив небезпечний вантаж, про що свідчить накладна, у якій зазначено "порожня автоцистерна", не підтверджено, а на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано протилежне. На даному відеозаписі зафіксовано також те, що інспектор проводить розгляд справи у присутності водія.

Відповідач наводить ряд нормативно-правових актів та позицій ВС на підтвердження своєї позиції.

Відповідно до відповіді позивача на відзив на позовну заяву, останній вважає відповідь на відзив необгрунтованим, оскільки він зводиться лише до законодавчого обгрунтування наявності у працівників поліції повноважень щодо здійснення контролю за порушенням ПДР та необхідності справедливого та неупередженого розгляду справи. Позивач повертався з порожньою цистерною після виваження вантажу, про що і зазначав у позові. Наданий відповідачем з відзивом на позовну заяву диск з відеозаписом не може бути взятий до уваги як доказ, оскільки позивачу такий диск не надсилався. Також, даний доказ має бути зазначений у самій постанові про накладення адміністративного стягнення. Просить суд не враховувати відзив на позовну заяву так як він поданий з порушенням закону.

Сторони, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії постанови інспектора Ворніка В.П. серії ЕАМ № 3447582 від 18.11.2020 (а.с. 14) на автодорозі М21 258 км. водій автомобіля Mercedes Benz 1840LS, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перевозив небезпечний вантаж, а саме 30/1202, порушив правила зупинки та стоянки, не виконав вимог щодо забезпечення безпеки, здійснив стоянку транспортного засобу без башмаків, чим порушив правила ДОПНВ 14.2 та 14.31, та п. 22 ПДР України, - порушення правил допрожнього перевезення небезпечних вантажів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Позивач у позові посилається на те, що він рухався з порожньою цистерною, на підтвердження чого надає копію товаро-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів № РН-003546 від 17.11.2020. У графі "найменування, марка, вид нафтопродукту" зазначено "Порожня автоцистерна".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Частиною першою статті 132-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У оскаржуваній постанові інспектор посилається на порушення позивачем п. 14.2, 14.3 ДОПНВ.

Разом з тим, відповідно до Наказу МВС 04.08.2018 № 656 вказані пункти втратили чинність.

Також у п. 22 ПДР, на які посилається відповідач, не йде мова про зупинку та стоянку транспортних засобів.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити серед іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Разом з тим, оскаржувана постанова відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, не містить, з огляду на що, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху відеозипис не може вважатися належним доказом.

Викладене, узгоджується з позицією ВС, висловленою у постанові від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17.

Такої ж позиції притримується ВС у постанові від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини справи, вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 132-1 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 251, 280 КУпАП, ст. 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Постанову інспектора Ворніка В.П. серії ЕАМ № 3447582 від 18.11.2020 скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: