Справа № 280/9504/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

01 березня 2021 року Справа № 280/9504/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, с. Долинське Запорізького району Запорізької області, вул. Центральна 37, ) до Запорізької районної ради Запорізької області (70450, Запорізька обл., Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Соборна, буд. 23, ), третя особа Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області (70413, село Широке, вул. Центральна, 1, ) про визнання незаконними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Запорізької районної ради Запорізької області, третя особа Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області, в якому просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення 59 сесії 7 скликання Запорізької районної ради Запорізької області № 19 від 25.11.2020 Про надання згоди на безоплатну передачу об`єкта нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Запорізького району Запорізької області до комунальної власності територіальної громади Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області - гаражних боксів за адресою: АДРЕСА_1 .; визнати незаконним та скасувати рішення 59 сесії 7 скликання Запорізької районної ради Запорізької області № 20 від 25.11.2020 Про надання згоди на безоплатну передачу об`єкта нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Запорізького району Запорізької області до комунальної власності територіальної громади Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області - 15/25 частки нежитлової будівлі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 6.

Позовна заява обґрунтована тим, що приймаючи спірні рішення Запорізька районна рада Запорізької області не врахувала права та інтереси Долинської сільської ради, яка згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є самостійною адміністративно-територіальною одиницею. У звязку з цим для відчуження майна спільної власності територіальних громад Запорізького району необхідно рішення власників, тобто рішення всіх територіальних громад Запорізького району про згоду щодо відчуження їх майна якійсь одній територіальній громаді. Також позивач вважає, що відповідач, приймаючи спірні рішення, не врахував чітко зазначену в законі норму, що для відчуження обовязковою умовою є знаходження майна на території територіальної громади, якій майно відчужується та задоволення потреб виключно цієї територіальної громади. Майно, що передається, не знаходиться на території Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, а знаходиться в м. Запоріжжя, а тому задовольняти потреби виключно мешканців Широківської сільської ради Запорізького району не може. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 24.12.2020 у задоволенні заяви Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про забезпечення позову було відмовлено.

Ухвалою суду від 29.12.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання по справі на 25.01.2021.

20.01.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначається, що майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким, відповідно до Конституції України, здійснюють районні й обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу. Правовий режим майна спільної власності територіальних громад визначається законом. Однак на сьогодні не існує окремого закону, який би регулював правовий режим комунального майна, зокрема майна спільної власності територіальних громад. Вказує на те, що Долинська сільська рада не є власником спільної власності територіальних громад сіл, селищ Запорізького району. Згідно Закону управління майном спільної власності територіальних громад здійснюють районні й обласні ради або уповноважені ним органи. Крім того, при прийнятті спірних рішень було враховано також Закон України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності». Вважає, що спірні рішення прийняті в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

25.01.2021 на адресу суду від третьої особи надійшли пояснення щодо позову, суть яких заключається в тому, що питання управління та розпорядження майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ Запорізького району належить до повноважень Запорізької районної ради. Зазначає, що фактично на момент подання даного позову оскаржувані рішення є виконаними. Вважає твердження позивача щодо перебування обєктів нерухомого майна, щодо яких прийняті оскаржувані рішення, у спільній сумісній власності помилковими, оскільки поняття спільної сумісної власності територіальних громад сіл, селищ району не є тотожним поняттю спільної сумісної власності. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 25.01.2021 підготовче засідання було відкладено до 01.03.2021.

Представник позивача в судове засідання прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання прибули, проти клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження не заперечували.

На підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що вимоги позивача не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до рішення № 50 від 22.10.2020 Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області вирішила клопотати перед Запорізькою районною радою Запорізької області про безоплатну передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ Запорізького району Запорізької області у комунальну власність Широківської обєднаної територіальної громади Запорізького району в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в тому числі, нерухомого майна: 15/25 частки нежитлової будівлі літ. А-2, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 6; гаражні бокси літ. Щ, площею 163,2 кв.м., розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 37 батальйону, буд. 13.

Відповідно до п.п. 8.2 та 8.3 п. 8 рішення № 50 від 22.10.2020 Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області надано згоду на прийняття у комунальну власність вищезгаданого нерухомого майна.

Рішеннями від 25.11.2020 № 19 та № 20, керуючись ст. 43, ст. 60, п. 10 Прикінцевих положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності», враховуючи рішення Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 22.10.2020 № 50, Запорізька районна рада Запорізької області передала зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Запорізького району Запорізької області до комунальної власності територіальної громади Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області обєкти нерухомого майна гаражні бокси літ. Щ, площею 163,2 кв.м., розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 37 батальйону, буд. 13, який обліковується на балансі Запорізької районної ради Запорізької області, та 15/25 частки нежитлової будівлі літ. А-2, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 6, який обліковується на балансі Запорізької районної ради Запорізької області.

Відповідно до п. 2 вищезгаданих рішень майно, визначене в пункті 1 цих рішень, передається безоплатно з умовою його використання за цільовим призначенням, без права відчужувати в приватну власність.

Не погоджуючись із рішеннями Запорізької районної ради Запорізької області від 25 листопада 2020 року № 19 та № 20 та вважаючи їх такими, що прийняті без врахування прав та інтересів Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області звернулась до суду з цим позовом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Також пунктом 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі органу місцевого самоврядування.

При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові або права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії чи бездіяльність органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із частиною другою статті 4 ГПК юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК визначено, що господарські суди розглядають інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права.

Згідно зі статтею 2 Господарського кодексу України (далі - ГК) учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Отже, сама по собі участь органу місцевого самоврядування у спірних правовідносинах не дає підстав для віднесення такого спору до категорії публічно-правових, оскільки визначальною ознакою для встановлення юрисдикції, до якої має бути віднесено спір, є суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Відповідно до пункту 32 частини першої статті 43 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішується питання, зокрема, надання згоди на передачу об`єктів з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст та прийняття рішень про передачу об`єктів права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні районних, обласних рад, у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності.

Частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно з частиною четвертою статті 60 цього Закону районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Відповідно до частини восьмої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Також пунктом 2 частини дев`ятої цієї ж статті визначено, що сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради мають право на переважне придбання в комунальну власність приміщень, споруд, інших об`єктів, розташованих на відповідній території, якщо вони можуть бути використані для забезпечення комунально-побутових та соціально-культурних потреб територіальних громад.

Відповідно до статті 329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

З наведених норм убачається, що об`єднані територіальні громади набувають права власності на об`єкти нерухомого майна на підставі та з моменту прийняття рішення відповідною районною, обласною радою про надання згоди на передачу таких об`єктів.

Отже, предметом спору у цій справі є рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого у іншого суб`єкта публічного права (об`єднаної територіальної громади) виникло право власності на об`єкт нерухомого майна, при цьому, як убачається із позовної заяви, фактичною метою звернення позивача із позовом є захист спільної власності територіальних громад Запорізького району, зокрема, своїх прав та інтересів, як співвласника нерухомого майна.

Звертаючись з цим позовом, Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області таким чином намагається захистити свій майновий інтерес щодо нерухомого майна, право власності на який уже виникло в іншої юридичної особи публічного права, оскільки вважає, що при прийнятті спірних рішень не було враховано її права та інтереси.

З огляду на викладене, суд вважає, що спір у цій справі не є публічно-правовим, а провадження у справі в порядку адміністративного судочинства підлягає закриттю.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 808/703/18 (провадження № 11-1180апп18).

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 238, 239, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №280/9504/20 за позовом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, с. Долинське Запорізького району Запорізької області, вул. Центральна 37, ) до Запорізької районної ради Запорізької області (70450, Запорізька обл., Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Соборна, буд. 23, ), третя особа Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області (70413, село Широке, вул. Центральна, 1, ) про визнання незаконними та скасування рішень.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду господарської юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України, та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 01.03.2021.

Суддя А.В. Сіпака