Справа № 240/1738/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

02 березня 2021 року м. Житомир справа № 240/1738/21

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Єфіменко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо затримки повного розрахунку при звільненні, невиплати компенсації за речове майно за період з 08.09.2018 по 15.09.2019;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.09.2018 по 15.09.2019 у сумі 130273,98 грн.

Ухвалою судді від 15.02.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків шляхом окремої заяви відповідно до вимог ч. 6 ст. 161 КАС України про поновлення строку звернення з обґрунтування строку пропуску звернення до суду із даним позовом.

Про постановлену ухвалу, секретарем судового засідання повідомлено позивача 16.02.2021, про що складено телефонограму..

23.02.2021 до суду надійшло клопотання позивача про усунення недоліків, в якій просить прийняти судом та задовольнити заяву про поновлення пропущеного строку звернення. В обгрунтування поважності пропущеного строку звернення позивач посилається на карантинні обмеження запроваджені на території України.

Втім, суд вважає за необхідне наголосити, що про порушення своїх прав та інтересів позивач дізнався - 16.09.2019 (дата отримання компенсації за неотримане речове майно), тобто саме із цієї дати та на протязі місячного строку у позивача було наявне право щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Однак, до суду позивач звернувся лише 05.02.2021, з порушенням встановленого положеннями КАС України, строку звернення.

Як вже відмічалося судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Аналогічна позицію викладена у постанові від 11.02.2021 Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №240/532/20, яка ґрунтується на правильному застосуванні судом статті 122 КАС України та не суперечить Рішенню Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012, яким розтлумачено статтю 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу в аспекті неоднозначної судової практики розгляду трудових спорів у порядку цивільного судочинства.

У даному випадку спірні відносини виникли з приводу звільнення з публічної служби, а тому спеціальним строком для звернення до суду у таких справах є місячний строк.

Обґрунтовуючи поважність пропущеного строку звернення позивач посилається на карантинні обмеження запроваджені на території України з березня 2020 року. Вказує, що про своє право на отримання грошової компенсації за затримку повного розрахунку дізнався лише 22.06.2020 під час звільнення за станом здоров`я з іншої військової частини, тобто під час карантину.

Втім, суд не погоджується із обґрунтуванням причин пропуску строку звернення та вважає, що такі не можливо визнати поважними, оскільки про порушене право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, як вже відмічалося судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів з моменту отримання такої виплати (вересень 2019 року), а тому протягом встановленого положеннями КАС України місячного строку повинен був звернутися із відповідною позовною заявою до суду.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Так, позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, однак обґрунтування поважності причин пропуску такого строку суд вважає не доведеними, а причини пропуску строку звернення не поважними, а тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

За змістом висновку наведеного Європейським Судом з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), згідно з якого право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані....

Слід також звернути увагу, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Також необхідно відмітити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою позовною заявою.

Отже, до вказаного в судовому рішенні строку позивач недоліки позовної заяви не усунув.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунула недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у встановлений судом строк вимоги ухвали судді від 15.02.2020 не виконав, недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунув, тому така позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко