Справа № 360/4783/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4783/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Шурхна Кирила Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Шурхна Кирила Анатолійовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач, ГУНП в Луганській області), в якому представник позивача з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача видалити з обліків Міністерства внутрішніх справ України та зі своїх інформаційних баз відомості про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.01.2013 Алчевським МВ УМВСУ в Луганській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, кримінальне провадження від 12.12.2012 № 0000343, в рамках зазначеного кримінального провадження з 03.01.2013 розшукується Алчевським МВ ГУМВСУ в Луганській області, як особа, яка переховується від органів досудового розслідування. Розшукова справа № 14413 від 12.07.2013;

2) зобов`язати відповідача видалити з обліків Міністерства внутрішніх справ України та зі своїх інформаційних баз відомості про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.01.2013 Алчевським МВ УМВСУ в Луганській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, кримінальне провадження від 12.12.2012 № 0000343, в рамках зазначеного кримінального провадження з 03.01.2013 розшукується Алчевським МВ ГУМВСУ в Луганській області, як особа, яка переховується від органів досудового розслідування. Розшукова справа №14413 від 12.07.2013.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка ніколи не вчиняла будь-яких кримінальних правопорушень. Восени 2020 року останній через свого представника звернувся до Департаменту інформаційних технологій MRC для отримання довідки щодо відсутності, або наявності судимостей. Згідно з отриманої довідки щодо судимостей позивача 03.01.2013 Алчевським МВ УМВСУ останньому повідомлено про підозру за статтею 185 частиною 3 КК України, з 03.01.2013 розшукується Алчевським МВ ГУМВС України в Луганській області, відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили.

Представник позивача вважає, що кримінальне провадження щодо позивача, якщо воно і існувало, залишилось на тимчасово окупованій незаконними збройними формуваннями території, що унеможливлює розгляд вказаного кримінального провадження та доведення позивачем своєї невинуватості. Відтак, внесені відомості щодо позивача до системи єдиного обліку злочинів і осіб, які їх вчинили, перешкоджають його життєдіяльності га пересуванню за межі України, а інструкція про єдиний облік злочинів № 20/84/293/126/18/5 від 23 березня 2002 року безпосередньо не передбачає можливості органами внутрішніх справ самостійно виключати особу з відповідної системи єдиного обліку злочинів і осіб, які їх вчинили, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача зазначає, що в правоохоронних органах, які розташовані на підконтрольній українській владі території підсудні справи, які раніше були підслідні Алчевському MB УМВСУ, ГУНП в Луганській області та Прокуратури Луганської області, у вказаних установах відсутні будь-які матеріали кримінальних проваджень стосовно позивача.

Тобто, на думку представника позивача, кримінальної справи (матеріалів кримінального провадження) но обвинуваченню позивача на теперішній момент не існує, справи на розгляді в суді не має, жодні слідчі дії або судові засідання не проводяться. Однак в системі єдиного обліку злочинів і осіб, які їх вчинили зазначені відомості про притягнення до кримінальної відповідальності позивача, що призводить до порушення його прав та інтересів.

Представником позивача був направлений запит до відповідача, про виключення відомостей про притягнення позивача до кримінальної відповідальності, однак була отримана відповідь про відмову у виконанні вказаних вимог, тобто позивачем вживались заходи для до судового врегулювання спору.

Представник позивача вважає, що у зв`язку з тим, що у відповідача та інших правоохоронних органів, які здійснюють нагляд за додержанням законів підрозділами відповідача не має процесуальних документів, що підтверджують законність внесення інформації щодо відповідача в систему єдиного обліку злочинів і осіб, які їх вчинили, виникла необхідність для звернення до суду і позовною заявою та зобов`язання видалити такі відомості з відповідних систем.

Ухвалою від 10 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків (арк. спр. 13-14).

Ухвалою суду від 23.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 23).

25.01.2021 від ГУНП в Луганській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на таке.

Формування оперативно-довідкового обліку єдиної інформаційної системи МВС України здійснюєтьсяна підставі: 1) спільного наказу МВС України та ДДУПВП №823/188 від 23.08.2002, яким затверджена Інструкція про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України; 2) спільного наказу Генеральної прокуратури України та МВС України №115/ від 17.11.2012, яким затверджено Порядок взаємодії Генеральної прокуратури України за Міністерства внутрішніх справ України щодо обміну інформацією і Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційних систем органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 8 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чиє недостовірними.

Відповідач зазначає, що по-перше, докази звернення позивача щодо зміни або знищення персональних даних в матеріалах справи відсутні. ОСОБА_3 згідно з наданим свідоцтвом про шлюб від 26.07.2013 № НОМЕР_1 , 26.07.2013 взяв прізвище дружини, відповідно в подальшому ОСОБА_4 . По-друге, позивачем по доведено, що персональні дані щодо ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), які містяться у персонально-довідковому обліку єдиної інформаційної системи МВС України, обробляються незаконно або є недостовірними.

В Інструкції № 823/188 від 23.08.2002 визначено терміни зберігання облікових документів, які зберігаються в оперативно-довідкових картотеках, та порядок вилучення довідкових документів.

Згідно з інформацію листа УІАП ГУНП в Луганській області від 15.01.2021 № 159/111/20-2021 відповідно до даних персонально-довідкового обліку, станом на 15.01.2021 ОСОБА_7 03.01.2013 Алчевським МВ УМВСУ в Луганській області було повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0000343. Рішення за кримінальним провадженням станом на 15.01.2021 до МВС не надходило. Також, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується Алчевським МВ УМВСУ в Луганській області як особа, яка переховується від органів досудового розслідування. Розшукова справа від 12.07.2013 №14413.

Відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження регламентовано розділом VII КПК України. На сьогодні будь-яких доказів, що позивач звертався з заявою про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, не надано.

Також на сьогодні будь-яке судове рішення, передбачене статтями 528-531 КПК України по кримінальному провадженню № 0000343 за заявою про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, відсутнє.

Будь-які докази, що позивач звертався до суду для ухвалення будь-якого судового рішення відповідно до вимог абзацу 2 частини третьої статті 1 Закону України від 12.08.2014 № 1632-VІІ, відсутні, будь-яке судове рішення з приводу зазначеного звернення відсутнє, у зв`язку із чим вважає, що вимоги позивача передчасні, а тому не можуть бути задоволені у зазначеній адміністративній справі.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. спр. 28-33).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства Країни (далі - КАС України), суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом НОМЕР_2 , виданим Брянківським МС УДМС України в Луганській області (арк. спр. 6).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 26.07.2013 серії НОМЕР_3 позивач до реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 мав прізвище, ім`я, по-батькові ОСОБА_7 (арк. спр. 7).

За інформацією, наданою Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 15.01.2021 вих № 159/111/20-2021, за даними персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи МВС ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка неодноразово була притягнутою до кримінальної відповідальності та засудженою за скоєння злочинів. Востаннє, наявна інформація про повідомлення 03.01.2013 Алчевським МВ УМВСУ в Луганській області про підозру у скоєнні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України. Кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0000343 (арк. спр. 35).

Відповідно до витягу з ІП «Розшук» ІІПС ОВС щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 02.03.2021 позивач значиться у розшуку як особа, яка переховується від органів досудового розслідування, за кримінальним провадженням 0000343 порушеним 12.12.2012, із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (арк. спр. 165).

Згідно з довідкою МВС України серії ІІА № 2236378 на території України станом на 24.11.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незнятої чи непогашеної судимості не має та є особою, якій 03.01.2013 Алчевським МВ УМВСУ в Луганській області повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кримінальне провадження № 0000343 від 12.12.2012. В рамках зазначеного кримінального провадження з 03.01.2013 розшукується Алчевським МВ УМВСУ в Луганській області, як особа, яка переховується від органів досудового розслідування (арк. спр. 8).

04.12.2020 адвокат Шурхно К.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Луганській області з заявою від 02.12.2020, в якій просив виключити ОСОБА_1 з системи єдиного обліку злочинів та осіб, які їх вчинили (арк. спр. 10).

Листом від 14.12.2020 № 7912/111/18/03-2020 слідче управління Головного управління Національної поліції в Луганській області повідомило представника позивача адвоката Шурхно К.А. про те, що за даними Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000343 від 12.12.2012 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, яке рахується за слідчим підрозділом Алчевського МВ УМВСУ в Луганській області, та прокурорром не визначено підслідність у даному кримінальному провадженні. Місто Алчевськ входить до списку населених пунктів, на території яких органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, тому доступ до матеріалів кримінального провадження №0000343 від 12.12.2012 відсутній, у зв`язку з чим відсутня можливість вивчити матеріали кримінального провадження (арк. спр. 20).

Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною першою статті 8 Закону № 580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення та формування інформаційних ресурсів передбачено статтями 25, 26 Закону № 580-VIII.

Пунктом 1 частини другої статті 25 цього Закону передбачено, що поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС.

Пунктом 3 частини першої статті 26 Закону № 580-VIII визначено, що поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно розшуку підозрюваних, обвинувачених (підсудних) осіб, які ухиляються від відбування покарання або вироку суду.

Частиною першою статті 27 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Відповідно до частин першої та другої статті 28 Закону № 580-VIII поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації. Поліцейські несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.10.1992 № 2657-XII «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Серед основних принципів інформаційних відносин статтею 2 цього Закону закріплено правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 1 червня 2010 року № 2297-VI «Про захист персональних даних» (далі - Закон № 2297-VI) цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.

Цей Закон поширює свою дію на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Відповідно до статті 5 цього ж Закону об`єктами захисту є персональні дані.

Мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних (частина перша статті 6 Закону № 2297-VI).

Персональні дані мають бути точними, достовірними та оновлюватися в міру потреби, визначеної метою їх обробки (частина друга статті 6 Закону № 2297-VI).

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 2297-VI збирання персональних даних є складовою процесу їх обробки, що передбачає дії з підбору чи впорядкування відомостей про фізичну особу.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 8 вказаного Закону суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Відповідно до пункту 1.3 Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 12.10.2009 року № 436 (далі - Положення № 436), Інтегрована інформаційно-пошукова система органів внутрішніх справ України (далі - ІІПС) - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та інформаційно-телекомунікаційних засобів, що забезпечують формування та ведення довідково-інформаційних, оперативно-розшукових обліків, авторизований доступ до інформаційних ресурсів ІІПС.

Метою створення ІІПС є об`єднання існуючих в органах та підрозділах внутрішніх справ України (далі - ОВС) інформаційних ресурсів в єдиний інформаційно-аналітичний комплекс із використанням сучасних інформаційних технологій, комп`ютерного та телекомунікаційного обладнання для підтримки оперативно-службової діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, суттєвого зміцнення їх спроможності протидії та профілактики злочинності (пункт 2.1 Положення № 436).

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.1 Положення № 436 інформаційними ресурсами (об`єктами обліку) ІІПС є об`єктивно поєднаний набір відомостей, що безпосередньо стосується осіб, кримінальних та адміністративних правопорушень, а також інших подій, який накопичується в процесі службової діяльності ОВС в обсязі, структурі й порядку, що визначаються завданнями, покладеними на ОВС, відповідно до чинного законодавства. До складу інформаційних ресурсів належать відомості щодо, зокрема, осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання, пропали безвісти, та в інших випадках, передбачених законами України.

Джерелами формування інформаційних ресурсів ІІПС згідно з пунктом 3.2 Положення № 436 є, зокрема, зареєстровані в ОВС заяви і повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, кримінальні провадження.

Інформація, що обробляється в ІІПС, є власністю держави і підлягає захисту відповідно до чинного законодавства (пункт 3.3 Положення № 436).

Пунктом 4.2 Положення № 436 визначено, що держателем (власником) ІІПС є Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 4.3 Положення № 436 розпорядником ІІПС є Департамент інформаційно-аналітичного забезпечення МВС.

Повноваження розпорядника ІІПС на регіональному рівні надаються управлінням (відділам) інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС, УМВС.

Пунктом 7.2 Положення № 436 передбачено, що МВС забезпечує використання інформації, що зберігається в інформаційних підсистемах ІІПС, виключно зі службовою метою згідно з чинним законодавством.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність посилань та доводів позивача про те, що відомості про його розшук внесено до ІП «Розшук» ІІПС ОВС в неіснуючому кримінальному провадженні. Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, до ЄРДР внесено відомості про кримінальний злочин за ст. 185 ч. 3 КК України щодо ОСОБА_7 , кримінальне провадження № 0000343.

Як вже зазначено судом, відповідно до пункту 6 частини другої статті 8 вказаного Закону суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Позивачем не доведено, що персональні дані щодо нього, які містяться в персонально-довідковому обліку єдиної інформаційної системи МВС України, обробляються незаконно або є недостовірними.

Судом установлено, що матеріали справи не містять відповідних офіційних документів, які б доводили, що інформація, яка обробляється стосовно позивача в персонально-довідковому обліку, є неповною та неточною, а позивачем суду не надано відповідних доказів в підтвердження чи спростування протилежного.

Використання поліцією відображених у єдиній інформаційній системі МВС відомостей, як і інша діяльність цього органу відповідно до положень Закону України «Про Національну поліцію» може здійснюватися виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом № 580-VIII передбачено повноваження поліції щодо формування, наповнення та підтримання в актуальному стані баз даних єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України стосовно зареєстрованих кримінальних правопорушень, результатів їх розгляду у судах, а також обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що діяльність уповноважених службових осіб поліції, як і інших правоохоронних органів, щодо інформаційного наповнення єдиної інформаційної системи МВС полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них. Внесення відповідно до закону відомостей до інформаційних баз саме по собі не впливає на юридичне становище особи, не змінює характеру й обсягу її прав та обов`язків та існуючого стану правовідносин.

Крім того, відповідно до статті 5 КАС України судовому захисту підлягає саме порушене право особи.

Позивачем у позовній заяві не зазначено, в чому полягає порушення його прав, свобод чи законних інтересів внаслідок перебування інформації щодо нього в ІП «Розшук» ІІПС ОВС. Такого порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача не встановлено й під час судового розгляду справи.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача видалити з обліків Міністерства внутрішніх справ та обліків інформацію про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та розшук позивача, як особи, яка переховується від органів досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0000343 від 12.12.2012, не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в ході судового розгляду справи довів правомірність своїх дій, внаслідок чого суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Шурхна Кирила Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Захарова