Справа № 340/5462/20
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Кропивницький Справа №340/5462/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження (письмове провадження) в м. Кропивницький адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

про визнання неправомірними та скасування постанови.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області №207138 від 25.08.2020 р. про накладення адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем порушено норми п.26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМУ від 08.11.2019 р. №1567 при розгляді 25.08.2020 р. справи про порушення законодавства про автомобільні перевезення. Представник позивача вказує, що відповідач неправомірно застосував до ФОП ОСОБА_1 абз.15 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», з огляду на те, що дана норма передбачає відповідальність за порушення габаритно-вагових норм при перевезенні вантажів виключно до автомобільних перевізників, а у даному випадку ФОП ОСОБА_1 не був автомобільним перевізником, про що свідчать відомості товарно-транспортної накладної №369159 від 14.07.2020 р., яку водій ОСОБА_2 надав на вимогу посадових осіб відповідача, і застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу є незаконним.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнаються (а.с.35-43). Представник відповідача зазначає, що 14.07.2020 р. контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області, на підставі направлення на перевірку №009850 від 09.07.2020 р., на автодорозі Н-14 «Олександрівка - Кропивницький - Миколаїв» км 75 + 812 м проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів та пасажирів. За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , співробітниками Управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області встановлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме навантаження на здвоєну вісь становило 18 720 кг, у зв`язку з чим складено акт №034236 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 14.07.2020 р., довідку про результати здійснення контролю №030621 від 14.07.2020 р. та розрахунок плати за проїзд №1557 від 14.07.2020 р. Представник відповідача звертає увагу на те, що п.19 Порядку №879 виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України №671 від 30.08.2017 р., у зв`язку з чим необхідність використання відповідачем під час здійснення габаритно-вагового контролю методики, затвердженої Мінекономрозвитку, не передбачена жодним нормативно-правовим актом. Представник відповідача наголошує на тому, що правову позицію щодо відсутності потреби у використанні відповідної методики виклав Верховний Суд у постанові від 02.08.2018 р. по справі №820/1420/17. Представник відповідача вказує, що водій для здійснення контролю не надав державним інспекторам дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, виданий компетентними уповноваженими органами, який відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», повинен знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам. Представник відповідача зазначає, що відповідач виконав свій обов`язок та направив повідомлення про розгляд справи у спосіб визначений Порядком №1567, що підтверджується трек номером 600.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій вказано, що у відзиві відповідач не спростовує того факту, що ним не було дотримано припису п.26 Порядку №1567 щодо неналежного повідомлення ФОП ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи. Позивач зауважує, що відповідач у відзиві не надає аргументів щодо помилкового визначення ФОП ОСОБА_1 автоперевізником, а лише надає інформацію про факти проведення вагового контролю транспортного засобу, відображені у актах, згідно з якими позивач є власником транспортного засобу, а не перевізником (а.с.61-64).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.28).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.32).

29.12.2020 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.67).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 р. допущено заміну відповідача Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області на правонаступника - Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (а.с.69).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області на підставі направлення на перевірку №009850 від 09.07.2020 р. на автодорозі Н-14 Олександрівка - Кропивницький - Миколаїв 75 км + 812 м проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, під час якої виявлено, що транспортним засобом марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , виконувалися перевезення вантажу (пшениця) з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, внаслідок чого складено довідку №030621 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.07.2020 р. (а.с.13, 48), акт №034236 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 14.07.2020 р. (а.с.12, 47), акт №237954 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.07.2020 р. (а.с.11, 46).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №207138 від 25.08.2020 р. на підставі абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» з ФОП ОСОБА_1 стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн (а.с.10, 44).

Згідно з абз.1, 2 ч.7 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 р. №2344-ІІІ (далі за текстом - Закон №2344) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Частиною 10 статті 6 Закону №2344 встановлено, що на території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює: контроль наявності, видачу дозвільних документів на виконання перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично виконується; контроль за виконанням автомобільними перевізниками вимог міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень; контроль технічного, санітарного та екологічного стану транспортних засобів, що впливає на безпеку руху та екологічну ситуацію; контроль за дотриманням перевізниками вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення; контроль та нагляд за дотриманням вимог нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки на автомобільному транспорті та правил перевезення небезпечних вантажів; контроль внесення перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами України; перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пунктів 1, 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до абз.16 ч.1 ст.60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У розумінні абз.18 ст.1 Закону №2344 автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

З огляду на абз.2 ч.1 ст.34 Закону №2344 автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.48 Закону №2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 4 ст.48 Закону №2344 визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Таким чином, адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються відносно автомобільних перевізників, якими є фізичні або юридичні особи, що здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. При цьому законодавець не пов`язує настання відповідної адміністративно-господарської відповідальності із фактом перебування транспортного засобу у власності відповідної фізичної чи юридичної особи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_3 на праві власності належить КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.25).

18.11.2019 р. між ОСОБА_3 (Позичкодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Користувач) укладено договір позички транспортного засобу, відповідно до пункту 1 якого позичкодавець зобов`язався передати користувачеві у безоплатне тимчасове користування вантажний автомобіль КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.19-20).

За актом №1 приймання-передачі майна за договором Позички від 18.11.2019 р. ОСОБА_3 передала, а фізична особа-підприємець ОСОБА_1 прийняв вантажний автомобіль КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.21).

05.02.2020 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та Приватним підприємством «Вайзен-Ц» (Орендар) укладено договір оренди транспортного засобу №02/20, відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець зобов`язався передати орендарю в оренду вантажний автомобіль КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.22-23).

За актом №1/20а приймання-передачі транспортних засобів до Договору оренди від 05.02.2020 р. №02/20 від 05.02.2020 р. орендодавець передав, а орендар прийняв вантажний автомобіль КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.24).

Згідно з ч.4 ст.203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною 4 статті 828 Цивільного кодексу України встановлено, що договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

З огляду на ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Як встановлено судом, сторонами договору позички транспортного засобу від 18.11.2019 р. та однією із сторін договору оренди транспортного засобу №02/20 від 05.02.2020 р. є фізичні особи, однак всупереч вимогам ч.4 ст.828 Цивільного кодексу України, такі договори нотаріально не посвідчені, а тому є нікчемними відповідно до приписів ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України.

Водночас суд враховує, що відповідно до товарно-транспортної накладної №369159 від 14.07.2020 р. автомобільним перевізником зазначено ПП «Вайзен Ц» (а.с.16, 51).

Суд зауважує, що оскільки матеріали перевірки містили відомостей стосовно ПП «Вайзен Ц», як перевізника вантажу, перевезення якого здійснювалося з порушенням нормативних габаритних параметрів, то питання наявності правових підстав для використання таким перевізником транспортного засобу, належного ОСОБА_3 підлягало з`ясуванню під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2006 р. №1567 (далі за текстом - Порядок №1567) справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

З огляду на п.27 Порядку №167 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З аналізу зазначених норм встановлено, що розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт передує повідомлення суб`єкта господарювання про час та місце такого розгляду. При цьому п.26 Порядку №1567 встановлює, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Натомість, право розгляду справи без участі уповноваженої особи суб`єкта господарювання надає неявка такої особи за умови її належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

У постановах від 30.01.2020 р. у справі №308/12552/16-а (провадження №К/9901/32526/18) та у справі №482/9/17 (провадження №К/9901/38702/18) Верховний Суд вказав, що повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим органом справи, яка її стосується.

Суд зауважує, що суб`єкт господарювання відносно якого вирішується питання про застосування адміністративно-господарської санкції має право бути обізнаним про час та місце розгляду справи і бути присутнім під час такого розгляду, надавати докази, висловлювати свої заперечення тощо.

Судом встановлено, що повідомлення про розгляд справи №59023/28/24-20 від 10.08.2020 р. надіслано на адресу ФОП ОСОБА_1 12.08.2020 р. та вручене адресату 14.09.2020 р., тобто після розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.45, 55, 56).

Отже, ФОП ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи до початку такого розгляду, у зв`язку з чим порушено його право на участь у процесі прийняття оскаржуваної постанови, внаслідок чого позивач не мав об`єктивної можливості висловити свої заперечення щодо відсутності підстав для притягнення до відповідальності на підставі абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», про які вказується у позовній заяві.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 мав статус автоперевізника стосовно вантажу, перевезення якого здійснювалося 14.07.2020 р. на автодорозі Н-14 км 75 + 812 м транспортним засобом КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а тому Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області безпідставно застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф відповідно до абз.15 ч.1 ст.60 Закону №2344.

Таким чином, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №207138 від 25.08.2020 р. без повідомлення суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи та без встановлення усіх обставин, що мають значення для її винесення, а тому є необґрунтованою та підлягає визнанню протиправною і скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (а.с.7).

З огляду на п.16 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №103 Укртрансбезпека є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 р. №196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки є територіальним органом Державної служби України з безпеки на транспорті та не має статусу юридичної особи.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №207138 від 25 серпня 2020 року, винесену Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, якою постановлено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 1734 000 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, м. Київ, пр. Перемоги, 14).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду - 18 лютого 2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт