Справа № 320/810/21
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 березня 2021 року м. Київ № 320/810/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києві Суліми Олени Олександрівни Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича
про визнання протиправними та скасування заявки, постанови, акта та свідоцтва, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києві Суліми Олени Олександрівни та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича, у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати заявку приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни на реалізацію квартири з електронних торгів, про що розміщено оголошення про проведення електронних торгів Державним підприємством «Сетам» реєстраційний номер лота: 460720 (уцінено лот №356425), арешт нерухомого майна №31163085, постанова про арешт майна, серія та номер: 30287151, виданий 12.04.2019, видавник: ПВ Суліма О.О., арешт нерухомого майна №12551421, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 30287151, 14.12.2011. видавник: Подільський PB ДВС, чотирикімнатна квартира, загальною площею, 89,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , майно належить боржнику на підставі рішення суду 2-701/1 від 24.03.2011. Дніпровський райсуд м. Києва, у зв`язку з неактуальністю та недійсністю інформації про об`єкт;

- визнати протиправною та скасувати постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.01.2021 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни у виконавчому провадженні №30287151, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати акт про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу від 19.01.2021 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни у виконавчому провадженні №30287151, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 19.01.2021 №64 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича про засвідчення право власності за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, на підставі акту приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 19.01.2021;

- визнати протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича протиправними та зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича припинити право власності за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, вилучити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: номер запису про право власності: 40178563 від 19.01.2021; номер запису про іпотеку: 40214725 від 21.01.2021; номер запису про обтяження: 40214203 від 21.01.2021 та поновити право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2019 №755/8391/19, на 1/2 частину за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , та на 1/2 частину за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначила, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2019 у справі №755/8391/19 про поділ спільного сумісного майна подружжя було зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за нею та ОСОБА_4 у частках по 1/2 частини квартири за кожним.

Між тим, за даними з Автоматизованої системи виконавчого провадження позивачка з`ясувала, що в рамках виконавчого провадження №30287151, учасниками якого є ОСОБА_4 (як боржник) та ОСОБА_3 (як стягувач), було розпочато аукціон з реалізації описаної вище квартири. Такий аукціон фактично не відбувся, та 19.01.2021 приватним виконавцем Сулімою О.О. у виконавчому провадженні №30287151 винесено постанову та акт про передачу майна (квартири) стягувачу - ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 .

В подальшому приватний нотаріус Тавтєлєв А.В., не зважаючи на наявний арешт нерухомого майна та факт проживання в такій квартирі неповнолітньої дитини, засвідчив та видав ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Такі дії та рішення відповідачів ОСОБА_1 вважає незаконними.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2021 №320/810/21 вказану позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2021 дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О.

В силу приписів ч. 1 і 2 ст. 30 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що матеріали позовної заяви підлягають прийняттю до провадження.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Проаналізувавши зміст наведених процесуальних норм Верховний Суд в тексті своєї постанови від 20.01.2021 у справі №818/337/17 сформував висновки про те, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При цьому, Касаційний суд також відзначив, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У контексті з наведеним суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 чинного Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 74 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. За приписами ч. 1 цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України). Порядок розгляду судом такої скарги врегульовано ст. 448 - 451 Цивільного процесуального кодексу України.

Аналіз вищевикладених положень Закону та Кодексів свідчить, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення сторонами виконавчого провадження, здійснюється за правилами того судочинства, якими суд керувався при прийнятті цього судового рішення.

Водночас норми ч. 1 ст. 19 ЦПК України визначають, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

В даному випадку як вбачається з тексту позову та доданих до нього документів, ОСОБА_1 оскаржує: рішення та дії приватного виконавця, що прийнятті (вчинені) останнім в рамках виконавчого провадження №30287151, яке було відкрито з примусового виконання рішення Подільського районного суду м. Києва у цивільній справі №2-6396 про стягнення заборгованості. При цьому, ОСОБА_1 дійсно не є ані стороною, ані учасником такого виконавчого провадження.

В цьому ж позові ОСОБА_1 оскаржує рішення та дії приватного нотаріуса, що були вчинені ним для реєстрації права власності на нерухомого майна (квартири) за третьою особою - ОСОБА_3 на підставі постанови приватного виконавця від 19.01.2021 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

При цьому, як стверджує позивач, 1/2 цієї квартири належить їй на праві приватної власності, та водночас у квартирі проживає неповнолітня дитини.

Таким чином, вказаний позов подано позивачкою з метою захисту права власності на 1/2 квартири та права проживання в цій квартирі її неповнолітньої дитини, та водночас стосується майнових прав на це ж саме нерухоме майно третьої особи. Відповідно спори за таким позовом мають розглядатися в порядку цивільного судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 170, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києві Суліми Олени Олександрівни та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича про визнання протиправними та скасування заявки, постанови, акта та свідоцтва, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

2. У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києві Суліми Олени Олександрівни та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича про визнання протиправними та скасування заявки, постанови, акта та свідоцтва, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

3. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачці.

4. Повернути позивачу позовну заяву та усі додані до неї матеріали.

5. Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 170, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку, встановленому ст.ст. 295 - 297 цього Кодексу.

Суддя Т.О. Скочок