Справа № 640/4900/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 березня 2021 року м. Київ № 640/4900/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дій, зобов`язання скасувати постанову про арешт коштів від 10.02.2021 року ВП №61625988 та зупинення вчинення виконавчих дій, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Українська залізниця» з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають в накладенні арешту на грошові кошти АТ «Українська залізниця» та направлення платіжних вимог в банківські установи, по виконавчому провадженню ВП №61625988, відкритому на підставі наказу по справі №910/22748/16;

- усунути порушене право АТ «Українська залізниця» шляхом зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати постанову про арешт коштів від 10.02.2021 року ВП №61625988 та зупинити вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП №61625988, відкритого на підставі наказу по справі №910/22748/16.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, судом встановлено наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Водночас, у ч. 1 ст. 74 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, постановлених в порядку господарського судочинства визначається Розділом VI Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

Відповідно до ст. 338 ГПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно з ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Таким чином, ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII, ст. ст. 338, 339 ГПК України встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.

Як вже зазначалось вище, АТ «Українська залізниця» просить неправомірними дії з накладення арешту на грошові кошти та направлення платіжних вимог в банківські установи, зобов`язати відповідача скасувати постанову про арешт коштів від 10.02.2021 року ВП №61625988 та зупинити вчинення виконавчих дій.

Вказана постанова державним виконавцем прийнята в межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 910/22748/16, виданого Господарським судом міста Києва 10.04.2017.

Так, у вказаному виконавчому провадженні АТ «Українська залізниця» є стороною виконавчого провадження, а саме - боржником, а спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу виконання рішення суду у господарській справі.

Отже, даний спір відноситься до юрисдикції господарських судів та підлягає розгляду за правилами ГПК України.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов АТ «Українська залізниця» не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких обставин, суд приходить до вискову про відмову у відкритті провадження за позовною заявою позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дій, зобов`язання скасувати постанову про арешт коштів від 10.02.2021 року ВП №61625988 та зупинення вчинення виконавчих дій, оскільки для вирішення спору, що виник між сторонами по справі встановлений інший порядок судового провадження, а саме за правилами господарського судочинства.

Крім цього, одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документа від 10 квітня 2017 року №910/22748/16 по виконавчому провадженню №61625988 та заборони Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вживати заходів з примусового виконання виконавчого документа від 10 квітня 2017 року №910/22748/16 по виконавчому провадженню №61625988.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 КАС України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Проте, з урахуванням того, що позов, який позивач просить забезпечити, не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, суд також і не вбачає підстав для можливості вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі вищенаведеного, п. 1 ч. 1 ст. 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дій, зобов`язання скасувати постанову про арешт коштів від 10.02.2021 року ВП №61625988 та зупинення вчинення виконавчих дій.

2. Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Українська залізниця» про забезпечення позову.

3. На виконання ч. 6 ст. 170 КАС України роз`яснити позивачу право звернення з даним позовом до місцевого господарського суду за правилами господарського судочинства з урахуванням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

4. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда