Справа № 160/13490/20
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом приватного підприємства «КОРТЕЖ» до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
21.10.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «Кортеж» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області щодо нарахування пені:
- зобов`язати Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області вчинити дії щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки ПП «Кортеж» з нарахування пені, шляхом зменшення нарахованої пені відповідно до положень підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, а саме: нарахувати пеню з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати ПП «Кортеж» податкового зобов`язання, з 29.06.2019 р. за податковими повідомленнями-рішеннями:
Явні порушення Відповідачем чинного законодавства України, на думку позивача, спричинили правові наслідки, що суперечать суті та змісту чинного законодавства України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 позовну заяву приватного підприємства «КОРТЕЖ» до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду та відкрито в адміністративній справі спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребувано у відповідача додаткові докази та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
Отже, відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Перевіркою встановлені порушення ПП «КОРТЕЖ»:
- п.п. 134.1.1 п. 134.1. ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (зі змінами і доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток у загальній сумі 67 138,00 грн., в тому числі за 2015 рік у сумі 67 138,00 грн.;
- п.185.1 ст.185, п.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість у сумі 70 620,00 грн., в тому числі за січень 2016 у сумі 70 620,00 грн.
Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем в ході судового розгляду, ПП «КОРТЕЖ» отримало вищевказані податкові повідомлення-рішення 29.06.2019.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 року у справі №160/5097/19 відмовлено в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства Кортеж до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

04.03.2020 Третій апеляційний адміністративний суд постановою у справі №160/5097/19 залишив без задоволення апеляційну скаргу Приватного підприємства «Кортеж», а Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року по справі №160/5097/19 без змін.

28.04.2020 в інтегрованій картці ПП «КОРТЕЖ» з податку на прибуток контролюючим органом було нараховано пеню за несплату узгоджених зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню від 27.06.2018 р. № у розмірі 70 460,69 грн.

Відповідно до наданого відповідачем до матеріалів справи Розрахунку пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню від 27.06.2018 р. № (вручено платнику 04.03.2020, граничний строк сплати 28.04.2020) за заниження податкового зобов`язання у сумі 67138,00 грн за звітний (податковий) період, за який виявлено заниження/завищення, день/місяць/рік: 12.2015; граничний день сплати за звітний (податковий) період, за який виявлено заниження/завищення, день/місяць/рік: 11.03.2016; облікова ставка НБУ, яка діяла на граничний день сплати за звітний (податковий) період: 22%; дата початку нарахування пені, день/місяць/рік: 11.03.2016; дата закінчення нарахування пені, день/місяць/рік: 13.03.2020; кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання: 1451; сума нарахованої пені: 70 460,69 грн.

Крім того, 28.04.2020 в інтегрованій картці ПП «КОРТЕЖ» з податку на додану вартість контролюючим органом було нараховано пеню за несплату узгоджених зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню від 27.06.2018 р. № у розмірі 75 574,72 грн.

Із наданого відповідачем до матеріалів справи Розрахунку пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню від 27.06.2018 р. № (вручено платнику 04.03.2020, граничний строк сплати 28.04.2020) вбачається, що за заниження податкового зобов`язання у сумі 70620,00 грн за звітний (податковий) період, за який виявлено заниження/завищення, день/місяць/рік: 01 m.2016; граничний день сплати за звітний (податковий) період, за який виявлено заниження/завищення, день/місяць/рік: 02.03.2016; облікова ставка НБУ, яка діяла на граничний день сплати за звітний (податковий) період: 22%; дата початку нарахування пені, день/місяць/рік: 02.03.2016; дата закінчення нарахування пені, день/місяць/рік: 13.03.2020; кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання: 1460; сума нарахованої пені: 75 574,72 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування в інтегрованій картці платника ПП «КОРТЕЖ» в автоматичному режимі пені, позивач звернулося до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України; тут і далі в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний:

- подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

- сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Абзацом 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України (в редакції Закону № 1797-VIII від 21.12.2016, яка діяла з 01.01.2017) нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно пункту 129.2 статті 129 ПК України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

За приписами пункт 129.4. статті 129 ПК України в редакції Закону № 1797-VIII від 21.12.2016, яка діяла з 01.01.2017) на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

У Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422 (далі Прядок №422) зазначено, що інтегрована картка платника (далі ІКП) форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; інформаційна система органів ДФС інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

Згідно з пунктами 3, 4 Розділу 1 Порядку №422 оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Підпунктом 1 пункту 1 Розділу 2 Порядку №422 визначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Згідно з підпунктом 1 пункту 7 Розділу 3 Порядку №422 нарахування пені розпочинається: після закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня, зокрема, при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Податковим кодексом України.

Як встановлено в ході судового розгляду, податкові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими на підставі Акту перевірки від 11.06.2018 № 29762/04-36-14-22/30643058, в десятиденний строк після їх отримання позивачем не були сплачені. При цьому, позивач скористався правом на їх судове оскарження.

Грошові зобов`язання по податкових повідомлень-рішень від 27.06.2018 р. № та № погашені ПП «КОРТЕЖ» 05.06.2020 та 11.06.2020, тобто з порушенням 10-денного строку сплати після узгодження грошового зобов`язання.

При цьому, суд наголошує, що до даних правовідносин не можуть застосовуються положення статті 129 ПК України (в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року), відповідно до яких нарахування пені здійснюється не з моменту узгодження податкового зобов`язання або винесення податкової вимоги, а з дня настання граничного строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження), оскільки податкові повідомлення-рішення на підставі Акту перевірки від 11.06.2018 № 29762/04-36-14-22/30643058 були прийняті 27.06.2018, а отже норми ПК України мають застосовуватись у редакції, чинній на момент прийняття податкових повідомлень-рішень.

Так, статтею 129 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень) не було передбачено нарахування пені, у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань, на суму такого заниження та за весь період заниження.

Разом з тим, положення статті 129 ПК України визначають в якості підстави нарахування пені порушення строків погашення податкового боргу. Об`єктом застосування пені є саме погашена сума податкового боргу, яка в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, є сумою узгодженого грошового зобов`язання, несплаченою платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Вказані положення ПК України кореспондуються з приписами підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу, оскільки також встановлюють правило згідно якого нарахування пені можливе лише у разі несплати податкового зобов`язання до дня настання строку його погашення.

Аналогічні правові висновки неодноразово викладені у постановах Верховного Суду від 12.02.2019 року у справах №825/999/17 та №820/6468/17.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням практики Верховного Суду, суд прийшов до висновку про протиправність дій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування пені: з податку на прибуток в розмірі 71111,35 грн. в інтегрованій картці ІIII «Кортеж» та її відображення в інтегрованій карті з податку на прибуток; з податку на додану вартість у розмірі 75039,43 грн. в інтегрованій картці ПП «Кортеж» та її відображення в інтегрованій карті з податку на додану вартість.

При цьому, необхідно звернути увагу, що суд не наділений повноваженнями замість податкового органу здійснювати розрахунки податкових зобов`язань зі сплати податків суб`єктами господарювання та в ході судового розгляду фактично проводити перевірку. Такі функції належать виключно відповідачу як суб`єкту владних повноважень та фіскальному органу.

Крім того, нормами Податкового кодексу України встановлено, що виключно податкові органи наділені повноваженнями визначення розміру грошових зобов`язань та штрафних санкцій, що підлягають накладенню на платників податків.

Як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд звертає увагу на те, що повноваження щодо визначення суми грошових зобов`язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є дискреційним повноваженням таких контролюючих органів.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження дій/рішення суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності рішення, передбаченим у КАС України критеріям, не може підміняти контролюючий орган та перебирати на себе повноваження щодо визначення грошового зобов`язання та застосування штрафу в іншому розмірі, а також визначати розмір пені.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 23.10.2018 у справі №804/3230/17 та від 06.11.2018 у справі №813/3274/17.

Отже, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача вчинити дії щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки ПП «Кортеж» з нарахування пені, шляхом зменшення нарахованої пені відповідно до положень підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, а саме: нарахувати пеню з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати ПП «Кортеж» податкового зобов`язання з 29.06.2019 р. за податковими повідомленнями-рішеннями від 27.06.2018 р. № та № (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) до 11.06.2020 р. (моменту сплати податкового зобов`язання).

При цьому, щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування в інтегрованій картці ПП «Кортеж» з податку на додану вартість податкового боргу у розмірі 91006,43 грн. та її відображення в інтегрованій карті з податку на додану вартість та вчинити дії щодо коригування даних (показників) в інтегрованій карті з податку на додану вартість ПП «Кортеж» з нарахуванням недоїмки у розмірі 91006,43 грн. шляхом виключення недоїмки з податку на додану вартість і розмірі 91006,43 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з даними ІКП з податку на додану вартість вбачається, що станом на 30.09.2020 за ПП «Кортеж» обліковувся борг з ПДВ у сумі 92 604,43 грн., а також відбулося нарахування ПДВ по декларації № від 18.09.2020 (термін сплати 30.09.2020) у сумі 5 802 грн. та було зараховано кошти з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (платіжне доручення №123732497 від 30.09.2020) на суму 7 400 грн., таким чином сума боргу становить 91 006,43 грн.

Отже, дана сума боргу це борг по поточній звітності, і не пов`язаний з нарахованою пенею за податковим повідомленням - рішенням від 27.06.2018 року №, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, суд звертає увагу, що у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський Суд з прав людини наголосив, що «... Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994 року). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 1.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001 року)».

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Таким чином, судовий збір у загальному розмірі 4 204,00 грн, сплачений ПП «КОРТЕЖ» при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанції від 19.10.2020 №6ВТ7-Р85Т-Т5ВМ-КСЕВ, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 802,67 грн.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства «Кортеж» (місцезнаходження: 50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Літке, буд.63; ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-а; ) про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування пені: з податку на прибуток в розмірі 71111,35 грн. в інтегрованій картці ІIII «Кортеж» та її відображення в інтегрованій карті з податку на прибуток; з податку на додану вартість у розмірі 75039,43 грн. в інтегрованій картці ПП «Кортеж» та її відображення в інтегрованій карті з податку на додану вартість.

Зобов`язати Головного управління ДПС у Дніпропетровській області вчинити дії щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки ПП «Кортеж» з нарахування пені, шляхом зменшення нарахованої пені відповідно до положень підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, а саме: нарахувати пеню з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати ПП «Кортеж» податкового зобов`язання з 29.06.2019 р. за податковими повідомленнями-рішеннями від 27.06.2018 р. № та № (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) до 11.06.2020 р. (моменту сплати податкового зобов`язання).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь приватного підприємства «Кортеж» за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 802,67 грн (дві тисячі вісімсот дві гривні шістдесят сім копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя І.В. Юхно