Справа № 465/4603/20
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

02.03.2021 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта Пурського Назарія Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення згідно до ч.1 ст.122 КУпАП,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області лейтенанта Пурського Н.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення згідно до ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою серії ЕАМ №2824273 від 14.07.2020 року позивач здійснив правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. На нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 14.07.2020 року о 16:48 год. ОСОБА_1 у м. Львів на вул. Перова, 1, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив розділ п.15.9.г. ПДР України. Своїми діями позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Із даною постановою позивач не погоджується. Зазначає, що 14.07.2020 року, він сів за кермо автомобіля, який було припарковано у м. Львів, вул. Перова, 1. Почувши удар, позивач вийшов з автомобіля. Оглянувши авто, зауважив, що задні праві двері пошкоджені внаслідок падіння на транспортний засіб велосипеда невідомої особи. Після чого, ОСОБА_1 повідомив на гарячу лінію 102 про зазначену пригоду. По приїзду патрульної поліції, інспектор Пурський Н.І. зазначив, що встановив невідому особу і така готова відшкодувати завдані збитки. Позивач стверджує, що розмір відшкодування не відповідав сумі завданих збитків. Однак лейтенант поліції заявив, що у разі незгоди ОСОБА_1 з обумовленою сумою відшкодування, на нього буде винесена постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Відтак, патрульні поліції все таки винесли зазначену постанову. Проте, інспектор поліції лейтенант Пурський Н.І. протокол про адміністративне правопорушення не склав. Крім того, у постанові не зазначено жодних доказів, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушення. У зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) позивач пропустив строк оскарження постанови, з огляду на карантинні умови, просить такий поновити. Вважає дану постанову протиправною та просить таку скасувати. Окрім того, просить стягнути з відповідача на його користь 2 000 грн. компенсації.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 31.08.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача 09.10.2020 року подав відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що позивач здійснив зупинку транспорту ближче 10 м від пішохідного переходу. Здійснено фото фіксацію виявленого правопорушення. Твердження позивача, що він не порушував вимог п.15.9.г.ПДР не відповідає дійсності. Інспектор зазначає, що він чітко спостерігав правопорушення і змушений був відреагувати. Зазначається, що інспектор мав право не складати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст. 258 КУпАП дане правопорушення віднесено до компетенції Національної поліції. Стверджується, що вимога позивача про визнання незаконними дій поліцейського при винесенні постанови є непередбаченою законодавством. Оскільки, позовні вимоги про визнання дій інспектора незаконними охоплюються вимогами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Крім того, вимогу про відшкодування судових витрат у вигляді компенсації у розмірі 2 000,00 грн. вважають безпідставною, а також, не підтверджується жодними доказами. Із позовними вимогами не погоджуються. Вважають доводи позивача необґрунтованими. Просять відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно постанови серії ЕАМ №2824273 від 14.07.2020 року, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 гривень штрафу, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Однак достатніх доказів щодо вчинення адміністративного правопорушення немає.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247,280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у підтвердження правомірності прийнятого рішення.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Вимога позивача про надання йому компенсації у розмірі 2000,00 грн. не відповідає вимога ст. 132 КАС України. Окрім того, ОСОБА_1 не надав на підтвердження даної вимоги жодних доказів.

Статтею 286 КАС України не передбачено права суду першої інстанції визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд вважає, що визнання дій інспектора протиправними при винесенні оскаржуваної постанови під час розгляду справи в суді про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності додаткового вирішення не потребують, оскільки скасування постанови включає в себе і перевірку дій інспектора при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Згідно п.9 ч.1 ст.1 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 241-246, 255, 262, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАМ №2824273 від 14.07.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Інспектор поліції роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенант Пурський Назарій Ігорович (79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19).

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, 293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартьянова С.М.