Справа № 440/634/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/634/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2021 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ НП в Полтавській області) про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненадання повної та достовірної публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 11 січня 2021 року;

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області виготовити та надати ОСОБА_1 на його запит від 11 січня 2021 року довідку про розмір надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції у відсотковому та грошовому розмірі та про розмір індексації грошового забезпечення поліцейського, виплачених поліцейському за листопад 2019 року, який має спеціальне звання - майор поліції та вислугу 18 років, та займав посаду старшого оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, яка прирівнюється до посади - старший оперуповноважений відділення кримінальної поліції в справах неповнолітніх Автозаводського районного відділу Кременчуцького міського управління УМВС України в Полтавській області на час звільнення ОСОБА_1 , та за сукупністю класифікаційних характеристик співпадає із прирівняною посадою старшого оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області (Наказ МВС України №138 від 17 лютого 2017 року, пункт 17 розділу VІІІ Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 11 січня 2021 року він подав засобами електронного зв`язку до ГУ НП в Полтавській області запит на отримання інформації, у якому просив надати довідку про розмір надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції у відсотковому та грошовому розмірі та про розмір індексації грошового забезпечення поліцейського, виплачених поліцейському за листопад 2019 року, який має спеціальне звання - майор поліції та вислугу 18 років, та займав посаду старшого оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, яка прирівнюється до посади - старший оперуповноважений відділення кримінальної поліції в справах неповнолітніх Автозаводського районного відділу Кременчуцького міського управління УМВС України в Полтавській області, та за сукупністю класифікаційних характеристик співпадає із прирівняною посадою старшого оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області (Наказ МВС України №138 від 17 лютого 2017 року, пункт 17 розділу VІІІ Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції). Позивач вказує, що у відповіді на його запит відповідачем не була надана достовірна та повна інформація, яку ОСОБА_1 просив надати у своєму запиті на отримання публічної інформації від 11 січня 2021 року, хоча запитувана ним інформація наявна у відповідача та не є конфіденційною.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/634/21, клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18 лютого 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 21-24/, у якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що: відповідачем розглянуто інформаційний запит ОСОБА_1 у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством; у запиті позивач не ставив питання про складові грошового забезпечення конкретної особи, що станом на листопада 2019 року займала посаду старшого оперуповноваженого Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, а абстрактно зазначив таку посаду, що унеможливлює надати конкретні розміри надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії, оскільки кожному поліцейському зазначені складові грошового забезпечення виплачуються індивідуально; зазначення розміру індексації грошового забезпечення в даному випадку не вбачалося за можливе, оскільки її розмір стосовно одинадцяти старших оперуповноважених Кременчуцького ВП у листопаді 2019 року міг відрізнятися.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Електронною поштою ОСОБА_1 подав до ГУ НП в Полтавській області запит на отримання публічної інформації від 11 січня 2021 року (вх. №8зі від 12.01.2021) /а.с. 31-33/, у якому заявник просив відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" надати інформаційну довідку про розмір надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції у відсотковому та грошовому розмірі та розмір індексації грошового забезпечення поліцейського, виплачених поліцейському за листопад 2019 року, який має спеціальне звання - майор поліції та вислугу 18 років, та займав посаду старшого оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, яка прирівнюється до посади - старший оперуповноважений відділення кримінальної поліції в справах неповнолітніх Автозаводського районного відділу Кременчуцького міського управління УМВС України в Полтавській області, та за сукупністю класифікаційних характеристик співпадає із прирівняною посадою старшого оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області (Наказ МВС України №138 від 17 лютого 2017 року, пункт 17 розділу VІІІ Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції).

За результатами розгляду запиту ОСОБА_1 від 11 січня 2021 року позивачу надано відповідь листом ГУ НП в Полтавській області від 15 січня 2021 року №29/8зі /а.с. 8, 34/, яким повідомлено, що по суті порушених у запиті питань позивачу була надана відповідь від 05.10.2020 №29/315зі, копію якого додано до цього листа.

У листі ГУ НП в Полтавській області від 05 жовтня 2020 року №29/315зі /а.с. 35/, який додано до листа ГУ НП в Полтавській області від 15 січня 2021 року №29/8зі, вказано, що за наслідками розгляду запиту позивача повідомлено, що відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та Порядку, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі -Порядок), надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції, яка установлюється у розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби керівниками органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення. Згідно з п. 4 розділу II Порядку визначено, що розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу.

Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність, що полягає у ненаданні повної та достовірної публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 11 січня 2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-ХІІ кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (надалі - Закон №2939-VІ).

Статтею 1 Закону №2939-VІ передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За визначенням статті 1 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 № 2657-XII, інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону №2939-VІ).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону №2939-VІ доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною 2 статті 5 Закону №2939-VІ встановлено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Частиною 5 статті 6 Закону №2939-VІ визначено, що не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

Згідно з частиною 7 статті 6 Закону №2939-VІ обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до частини 1 статті 105 Закону України "Про Національну поліцію" фінансування і матеріально-технічне забезпечення поліції здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законом.

За приписами статті 5 Закону України "Про захист персональних даних" об`єктами захисту є персональні дані.

Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Законом може бути заборонено віднесення інших відомостей, що є персональними даними, до інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, інформація про розмір надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, яка є частиною грошового забезпечення за посадою старшого оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області за листопад 2019 року та інформація про розмір індексації грошового забезпечення поліцейського за посадою старшого оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області за листопад 2019 року, які виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету, є публічною, тому доступ до неї не може бути обмежено за відсутності спеціальних нормативних приписів.

Відповідачем не обґрунтовано та не надано суду доказів на підтвердження того, що запитувана позивачем інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом, зокрема, до конфіденційної, службової чи таємної інформації.

Статтею 12 Закону №2939-VІ встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Частиною 4 статті 13 Закону №2939-VІ передбачено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про Національну поліцію" територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

За змістом статті 14 Закону №2939-VІ розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону №2939-VІ запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Частиною 2 статті 19 Закону №2939-VІ визначено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частини 3 статті 19 Закону №2939-VІ запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Частинами 4, 5 статті 19 Закону №2939-VІ передбачено, що письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Запит Сухна А.Г. на отримання публічної інформації від 11 січня 2021 року (вх. №8зі від 12.01.2021), який подано ним до ГУ НП в Полтавській області електронною поштою /а.с. 31-33/ оформлений відповідно до вимог статті 19 Закону №2939-VІ.

У запиті про надання публічної інформації від 11 січня 2021 року, серед іншого, зазначено загальний опис інформації, що знаходиться у володінні ГУ НП в Полтавській області: про розмір надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції у відсотковому та грошовому розмірі та розмір індексації грошового забезпечення поліцейського, виплачених поліцейському за листопад 2019 року, який має спеціальне звання - майор поліції та вислугу 18 років, та займав посаду старшого оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, яка прирівнюється до посади - старший оперуповноважений відділення кримінальної поліції в справах неповнолітніх Автозаводського районного відділу Кременчуцького міського управління УМВС України в Полтавській області, та за сукупністю класифікаційних характеристик співпадає із прирівняною посадою старшого оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області (Наказ МВС України №138 від 17 лютого 2017 року, пункт 17 розділу VІІІ Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції).

Згідно з частинами 1, 4, 5 статті 22 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Судом встановлено, що за результатами розгляду запиту ОСОБА_1 від 11 січня 2021 року позивачу надано відповідь листом ГУ НП в Полтавській області від 15 січня 2021 року №29/8зі /а.с. 8, 34/, яким повідомлено, що по суті порушених у запиті питань позивачу була надана відповідь від 05.10.2020 №29/315зі, копію якого додано до цього листа.

У свою чергу, в листі ГУ НП в Полтавській області від 05 жовтня 2020 року №29/315зі /а.с. 35/ зазначено, що відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та Порядку, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок), надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції, яка установлюється у розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби керівниками органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення. Вказано, що згідно з п. 4 розділу II Порядку визначено, що розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу.

Таким чином, у листі ГУ НП в Полтавській області від 15 січня 2021 року №29/8зі відсутня інформація, яку запитував позивач у ГУ НП в Полтавській області, а інформація, що зазначена у листі ГУ НП в Полтавській області від 05 жовтня 2020 року №29/315зі зводиться до цитування норм нормативно-правових актів та не містить інформації, яка запитувалася позивачем, як не містить і відмови у наданні запитуваної інформації.

У запиті ОСОБА_1 від 11 січня 2021 року чітко вказано посаду (старший оперуповноважений Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області), за якою позивач бажає отримати інформацію про розмір надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції за листопад 2019 року та про розмір індексації грошового забезпечення поліцейського за листопад 2019 року, а тому ГУ НП в Полтавській області не позбавлене можливості надати ОСОБА_1 інформацію про розміри надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції за листопад 2019 року у відсотковому та грошовому розмірі та про розмір індексації грошового забезпечення поліцейського за листопад 2019 року за кожною з наявних посад старшого оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області, яких за твердженням відповідача у відзиві на позовну заяву є одинадцять.

Відтак, суд критично оцінює доводи відповідача про неможливість надати позивачу інформацію на його запит на інформацію від 11 січня 2021 року.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що не надавши ОСОБА_1 достовірну та повну інформацію на його запит на інформацію від 11 січня 2021 року, відповідач порушив вимоги пункту 6 частини 1 статті 14 Закону №2939-VI та частини 2 статті 19 Конституції України, а тому бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що полягає у ненаданні ОСОБА_1 достовірної та повної інформації на його запит на інформацію від 11 січня 2021 року (вх. №8зі від 12.01.2021), є протиправною.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання ГУ НП в Полтавській області виготовити та надати ОСОБА_1 на його запит від 11 січня 2021 року інформацію у формі довідки задоволенню не підлягають, оскільки Законом №2939-VI не встановлено обов`язку розпорядника інформації надавати відповідь на запит на інформацію документом саме у формі довідки.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, право суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень встановлено частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що полягає у ненаданні ОСОБА_1 достовірної та повної інформації на його запит на інформацію від 11 січня 2021 року (вх. №8зі від 12.01.2021), та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області надати ОСОБА_1 достовірну та повну інформацію на його запит на інформацію від 11 січня 2021 року (вх. №8зі від 12 січня 2021 року) з урахуванням висновків суду у даній справі.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

У позовній заяві позивач просить стягнути з ГУ НП в Полтавській області судові витрати зі сплати судового збору за кожну задоволену вимогу до Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частиною 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, розмір судового збору за подання даної позовної заяви немайнового характеру становить 908 грн. (2270 грн. х 0,4), оскільки вимога про зобов`язання вчинити певні дії є похідною, як певний спосіб судового захисту, від позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненадання повної та достовірної публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 11 січня 2021 року.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю другої групи, звільнений від сплати судового збору.

У свою чергу, відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області не звільнений від сплати судового збору.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у разі задоволення позовних вимог особи, яку звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави, а у разі часткового задоволення позовних вимог особи, яку звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Зважаючи на вищевикладене, при частковому задоволенні позову ОСОБА_1 , який звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. (908 грн./2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 132, 139, 241-245, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (ідентифікаційний код 40108630, вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що полягає у ненаданні ОСОБА_1 достовірної та повної інформації на його запит на інформацію від 11 січня 2021 року (вх. №8зі від 12.01.2021).

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області надати ОСОБА_1 достовірну та повну інформацію на його запит на інформацію від 11 січня 2021 року (вх. №8зі від 12 січня 2021 року) з урахуванням висновків суду у даній справі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич