Справа № 160/13764/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/13764/20
(суддя Кучма К.С., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року у справі №160/13764/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 жовтня 2020 року звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, згідно з яким, просить визнати протиправними та скасувати постанову приватного виконавця Клименко Р.В. про відкриття виконавчого провадження №62934299 від 03.09.2020 року та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.09.2020 року та від 29.09.2020 року у цьому виконавчому проваджені.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач не мав повноважень приймати до виконання виконавчий документ та відкривати виконавче провадження, оскільки місце виконання цього виконавчого документу не знаходиться на території округу в якому він має право вчиняти виконавчі дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що оскаржувані постанови прийнято відповідачем з порушенням приписів частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» №1404, оскільки останнім виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи (позивача).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права та не повного з`ясування обставин справи, що мають значення для її вирішення, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідач мав усі підстави для відкриття цього виконавчого провадження та початку вчинення виконавчих дій, оскільки у виконавчому написі місцем проживання боржника зазначено м. Київ.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 02.09.2020 року до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. звернулося ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» із заявою №2545/ВП/20 від 31.08.2020 року про примусове виконання рішення. В цій заяві товариство просили відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №21236 від 25.08.2020 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з боржника - ОСОБА_1 , коштів у розмірі 74 854,80 грн (а.с.9, 10).

03.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62934299 (а.с.8).

Також відповідачем 28 та 29 вересня 2020 року було винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.16-17, 19-20).

Позивач пов`язує порушення своїх прав з діями відповідача щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 62934299 від 03.09.2020 року та постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.09.2020 року та 29.09.2020 року в цьому виконавчому проваджені.

Законність та обґрунтованість вищезазначених постанов є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

За змістом приписів п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з ч. 3 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Отже, у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку поширюється відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначається, зокрема, адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) боржника.

При надходженні виконавчого документа приватний виконавець зобов`язаний перевірити наявність в ньому всіх обов`язкових реквізитів, визначених ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

У випадку, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, тобто якщо адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), що вказана у виконавчому документі, або місцезнаходження майна боржника не знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, він зобов`язаний повернути виконавчий документ без виконання відповідно до приписів п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналіз зазначених норм Закону дає підстави вважати, що основним документом, відомості якого мають бути використані приватним виконавцем під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, є виконавчий документ. Саме адреса, зазначена у виконавчому документі і є підставою для визначення місця проживання боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

Поряд з цим, згідно з матеріалами виконавчого провадження, зокрема, виконавчого напису №584367, виданого 25.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та згідно з заявою стягувача про примусове виконання рішення, місце проживання позивача значиться саме: АДРЕСА_2 (а.с.76зворот, 77).

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу. На етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа у приватного виконавця відсутній обов`язок, а отже і будь-який механізм, спрямований на перевірку законності виконавчого документа та правильності визначення в ньому адреси місця проживання/перебування боржника.

З огляду на викладені обставини, у відповідача не було передбачених законом підстав, зокрема зазначених у ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», для не прийняття вказаного виконавчого напису до виконання та його повернення, а тому відповідач у відповідності до вимог закону прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження. Отже діяв правомірно.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 09.12.2020 року у справі № 460/3537/20, яка у відповідності до положень статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом апеляційної інстанції.

Щодо правомірності постанов від 28.09.2020 та 29.09.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено такий захід примусового виконання рішення як звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Частинами 1, 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

З огляду на відсутність у матеріалах виконавчого провадження доказів наявності у позивача коштів на рахунках та майна, для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, відповідач мав підстави для прийняття постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у межах виконавчого провадження №62934299 тобто діяв правомірно.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року у справі №160/13764/20 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 02 березня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко