Справа № 160/3604/19
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 березня 2021 року

м. Київ

справа № 160/3604/19

адміністративне провадження № К/9901/36349/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроазот" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі №160/3604/19 за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Дніпроазот» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 05.04.2019 №509, згідно з якою на АТ «Дніпроазот» накладено штраф у розмірі 8580,09 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з цими судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 28 грудня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2021 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання уточненої касаційної скарги, щодо визначеної підстави для касаційного оскарження судових рішень.

У зв`язку з відпусткою судді Коваленко Н.В. відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 березня 2021 року здійснено за допомогою автоматизованої системи заміну цієї судді та визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя Мороз Л.Л., судді: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, скаржником надіслано заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, Суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч. 2, 3 ст. 12 КАС України).

З огляду на п. 6, 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік").

Предметом позову у цій справі є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень про накладення штрафів у загальній сумі 8 580,09 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн).

Зазначена справа не належить до категорії справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження (ч. 4 ст. 12 КАС України), тому суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу відповідно до ч. 3, 4 ст. 257 КАС України у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Скаржником наведено підстави для касаційного оскарження та для прийняття Верховним Судом до розгляду касаційної скарги у справі незначної складності №160/3604/19: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України); особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи (підпункт "б" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України), а саме справи № 160/8115/19 про стягнення коштів; справа становить значний суспільний інтерес (підпункт "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України); відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України); судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України), а саме суди обох інстанцій не дослідили зібрані у справі докази.

Колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Так само, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на підпункт "б" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, як на підставу для відкриття касаційного провадження, оскільки скаржником не зазначено, які саме обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, підлягають спростуванню та як такі обставини можуть бути враховані або впливати на вирішення справи № 160/8115/19.

Покликання у касаційній скарзі на те, що справа становить значний суспільний інтерес з означеним у скарзі предметом спору не містять обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії суспільно чи винятково значимих.

Проаналізувавши вимоги та доводи касаційної скарги, а також твердження скаржника про відсутність висновку Верховного Суду у щодо питання застосування у подібних правовідносинах частини п`ятої статті 13 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", колегія суддів Верховного Суду самостійно не встановила, що у судовій практиці, яка пов`язана із застосуванням нормативних актів, якими урегульовані спірні правовідносини, існують підстави, які б вказували на наявність проблеми, вирішення якої, шляхом формулювання позиції Верховним Судом може мати фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становити значний суспільний інтерес.

Також, судом не приймаються до уваги посилання на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України та пункт 1 частини другої статті 353 КАС України (суд не дослідив зібрані у справі докази), як на підставу касаційного оскарження, оскільки інші підстави на касаційне оскарження судом визнані необгрунтованими, а указане порушення процесуального права не може бути самостійною підставою для касаційного оскарження.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відхилення Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Суд також враховує й правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Акціонерного товариства "Дніпроазот" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі №160/3604/19 за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик Л.В. Тацій