Справа № 380/8448/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 380/8448/20 пров. № А/857/453/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року, ухвалене суддею Мричко Н.І. у м. Львові о 12 год. 34 хв. у справі № 380/8448/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області «Про відмову в переводі на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 1300-0311-8/74064 від 22.09.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з дня звернення із заявою від 31.08.2020 року, зарахувавши до стажу державної служби період перебування на посаді керуючого справами Львівської обласної ради з 28.12.2007 року по 06.01.2016 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі рішення № 1300-0311-8/74064 від 22.09.2020 року відповідач не зарахував до стажу державної служби період роботи позивача на посаді керуючого справами Львівської обласної ради з 28.12.2007 року по 06.01.2016 року та відмовив у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач вважає це рішення відповідача неправомірним з огляду на те, що робота в органах місцевого самоврядування прирівнюється до державної служби, у працівників органів місцевого самоврядування виникає право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» при дотриманні зазначених у цьому Законі умов.

Позивач зазначив, що на час звернення до відповідача досяг визначеного Законом України «Про державну службу» віку, набув необхідного страхового стажу та стажу роботи на посадах державного службовця понад 20 років. Позивач вважає, що виконав всі умови передбачені законодавством для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області «Про відмову в переводі на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 1300-0311-8/74064 від 22.09.2020 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з дня звернення із заявою від 31.08.2020 року, зарахувавши до стажу державної служби період перебування на посаді керуючого справами Львівської обласної ради з 28.12.2007 року по 06.01.2016 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судовий збір у розмірі 840 грн 60 коп.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову.

Таку позицію відповідач пояснює тим, що правовий статус посадових осіб, які працюють в органах місцевого самоврядування визначається Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», і на таких осіб не поширюється дія Закону України «Про державну службу».

Оскільки станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності Закону України «Про державну службу») стаж роботи позивача становить 17 років 01 місяць 3 дні, підстави для переводу позивача на пенсію, відповідно до Закону України «Про державну службу», відсутні.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що з 20.05.2016 року позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

31.08.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

За результатами розгляду заяви позивача відповідач прийняв рішення про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки дія Закону України «Про державну службу» не поширюється на посадових осіб органів місцевого самоврядування. Стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби необхідно обчислювати по 28.12.2007 року - дата прийняття на посаду керуючого справами Львівської обласної ради. Оскільки позивач станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності Закону України «Про державну службу») має стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби 17 років 1 місяць 3 дні, то відсутні підстави для переводу позивача на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Суд зробив висновок, що період роботи позивача з 28.12.2007 року по 06.01.2016 року на посаді керуючого справами Львівської обласної ради зараховується до стажу державної служби, а тому позивач має право і необхідний спеціальний стаж для переходу на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, вік особи визначається статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і складає 62 роки для чоловіків і 60 років для жінок.

Страховий стаж передбачений абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і складає 35 років для чоловіків і 30 років для жінок.

Стаж державної служби для тих хто на час досягнення зазначеного віку працював на посадах державних службовців становить не менш як 10 років, та не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених у статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Такими умовами є вік та страховий стаж.

Статтею 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

У пункті 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII зазначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності вказаним Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283, який діяв на час проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що до третьої категорії посад в органах місцевого самоврядування відноситься, зокрема, керуючий справами виконавчих апаратів обласних рад.

Апеляційний суд встановив, що, відповідно до записів у трудовій книжці, позивач 28.12.2007 року прийнятий на роботу на посаду керуючого справами Львівської обласної ради, йому присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування, який відноситься до третьої категорії класифікації посад.

Отже, вказане свідчить про те, що стаж роботи позивача на посаді керуючий справами Львівської обласної ради, яку він займав з 28.12.2007 року по 06.01.2016 року зараховується до стажу державної служби.

Враховуючий цей стаж та стаж роботи, який відповідач зарахував до стажу державної служби (17 років 01 місяць 03 дні), апеляційний суд встановив, що позивач має право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

З цих підстав, апеляційний суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому рішення відповідача про відмову у переведенні позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» необхідно скасувати, зобов`язати відповідача зарахувати стаж роботи позивача на посаді керуючого справами Львівської обласної ради, яку він займав з 28.12.2007 року по 06.01.2016 року до стажу державної служби та перевести позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 380/8448/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складений 02.03.2021 року