Справа № 283/2912/20
Суддя: Хомич В. М.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/2912/20
Провадження №2-а/283/4/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2021 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку, передбаченому ст.ст. 229 ч.4, 286 КАС України, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти № 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції Юшко Карини Володимирівни про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Короткий виклад позовних вимог

29.12.2020 року позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи її тим, що 26.12.2020 року стосовно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3600004, якою до нього застосовано адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 та накладено штраф у розмірі 425 грн. Постанова винесена поліцейським роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції інспектором лейтенантом поліції Юшко Кариною Володимирівною.

Згідно з даною постановою, 26.12.2020 року 08:05:16 м. Київ, вул. Радунська, 18-А водій керуючи тз, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних тз заборонено» та здійснив рух у зоні дії знаку та не пред`явив водійське посвідчення і реєстраційний документ на тз, чим порушив п.2.4.а ПДР керування ТЗ особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстр. документи на ТЗ, а у випадках передбачених законодавством, ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, ст. 126 ч.1 КУпАП.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати вказану постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі закрити, оскільки зміст постанови не відповідає дійсним обставинам події, зокрема, місце складання постанови та місце вчинення порушення, що зазначено в ній, не відповідають фактичному місцю складання постанови та місцю зупинки ТЗ поліцією; перелічено всі документи, які визначені ПДР України, хоча вимоги про реєстраційний документ і страховий поліс ніхто до нього не пред`являв на місці зупинки ТЗ; було порушено порядок розгляду справи, оскільки йому не роз`яснено його прав, не надано можливості скористатись правовою допомогою, постанова винесена не на місці вчинення правопорушення.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 04.01.2021 адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 11.00 год. 14.01.2021. В зв`язку з неявкою представника відповідача та відповідача розгляд справи відкладено на 09.30 год. 05.02.2021.

16.01.2021 до канцелярії суду надійшла заява від представника відповідача Бенди Є.В. про відкладення розгляду справи.

25.01.2021 від представника відповідача Бенди Є.В. надійшов відзив на позовну заяву, а 05.02.2021 від представника відповідача Шуміленка С.М. заява про розгляд справи без участі.

05.02.2021 розгляд справи було відкладено на 10.00 год. 01.03.2021 надавши позивачу та його представнику можливість подати додаткові докази.

09.02.2021 позивач подав до суду письмові пояснення, а 01.03.2021 звернувся із заявою про проведення розгляду справи без його участі та представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити.

Представник відповідача та відповідач у судове засідання 01.03.2021 не з`явились, про час, дату і місце повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позиція позивача

Позивач у судовому засіданні 05.02.2021 підтримав свої вимоги, зазначив, що інспектором при складанні постанови було порушено вимоги ст. 276 КУпАП, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Також порушено вимоги ч.2 ст. 279 КУпАП, відповідно до якої йому не були роз`яснені його права та обов`язки, не надано права користуватися юридичною допомогою адвоката відповідно до ст. 268 КУпАП, яку він хотів отримати від юристів підприємства, на якому працює, і під час виконання трудових обов`язків з яким був зупинений працівниками поліції. Крім того, зупинено його було працівниками поліції незаконно, оскільки ніякого порушення він не вчиняв, по своєму маршруту дорожнього знака 3.3 не зустрічав, працівники поліції не змогли і самі пояснити, де точно цей знак знаходиться. До того ж працівник поліції чоловічої статі, який першим підійшов до нього, не представився, документа ніякого не показав, а відразу в грубій формі сказав, що ОСОБА_2 їздить по Києву, ламає дороги і нічого не платить. Почувши таке, він (позивач) відразу вирішив проводити відеофіксацію розмови на власний телефон. Посвідчення водія він пред`явив із кабіни водія, в руки поліцейській не передавав, що не є порушенням ПДР України. Інших документів, як зазначено у постанові, у нього ніхто на місці зупинки ТЗ не вимагав. Посвідчення водія він передав поліцейській ОСОБА_3 біля лікарні, куди його привезли на огляд на стан наркотичного сп`яніння. Там посвідчення було у нього вилучене і виписаний тимчасовий дозвіл. На момент винесення оскаржуваної постанови посвідчення водія вже було вилучене у нього. Там же (біля лікарні), а не на місці зупинки ТЗ і не в той час, як зазначено у постанові, поліцейська запитала у нього про реєстраційний документ на ТЗ, дійсно, при собі він його не мав, оскільки залишив його в автомобілі на місці зупинки, бо працівники поліції не попередили, що його необхідно брати на огляд до лікарні. Тому вважає, що оскаржувана постанова щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП винесена безпідставно та незаконно, просив її скасувати.

Позиція відповідача

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. З відеозапису вбачається, що позивач відмовляється пред`явити документи передбачені п.2.1 ПДР, таким чином факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 126 КУпАП доведений. Порушення інспектором положень ст. 268 КУпАП не відповідає дійсності, оскільки позивачу були роз`яснені права передбачені ст. 268 та ст.289 КУпАП. Даний факт підтверджується наявністю його підписуу оскаржуваній постанові. Розбіжність щодо невірно вказаного місця вчинення адміністративного правопорушення та процедури розгляду справи не впливає на суть правопорушення та не є підставою для задоволення позовних вимог.

Обставини, встановлені судом

Зі змісту постанови серії ЕАН №3600004 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.12.2020 року, складеної інспектором лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в м. Київ Юшко Кариною Володимирівною, вбачається, що 26.12.2020 року 08:05:16, м. Київ, вул. Радунська, 18-А водій ( ОСОБА_1 ) керуючи тз, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних тз заборонено» та здійснив рух у зоні дії знаку та не пред`явив водійське посвідчення і реєстраційний документ на тз, чим порушив п.2.4.а ПДР керування ТЗ особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстр. Документи на ТЗ, а у випадках передбачених законодавством, ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. За наслідками вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.5).

Згідно з полісом №АР/4950898 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, код страховика №146 , транспортний засіб SCANIA Р440 н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Юнігран» застрахований 23.11.2020, страховка діє до 24.11.2021 (а.с.7)

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №122674, складеного 26.12.2020 о 10 год.00 хв. В м. Київ, вул. П. Запорожця, 20 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, в поясненнях зазначено, що «пояснення буде надано в суді, тому що не скористався своїми правами згідно 268 КУпАП» (а.с.9).

З тимчасового дозволу серії НОМЕР_2 , виданого інспектором лейтенантом Юшко К.В. вбачається, що відносно ОСОБА_1 26.12.2020 складено протокол за ст. 130 КУпАП та вилучено посвідчення водія (а.с.8).

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.12.2020 №007173 виданого КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» підтверджується, що ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_3 , був направлений ОСОБА_3 26.12.2020 о 08 го. 39 хв. На огляд, який проведений 26.12.2012 09 год. 54 хв., ознак сп`яніння не виявлено (а.с.67).

Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом

Між сторонами виник спір щодо правомірності рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана в межах даної справи постанова серії ЕАН №3600004 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, складена інспектором роти №2 батальйону №4 УПП в м. Київ Юшко К.В.26.12.2020 о 09:50:58 в м. Києві, вул. Радунська, 18А внаслідок порушення позивачем п. 2.4а ПДР України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції №1395).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р. III Інструкції № 1395)

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В той же час, дослідивши сукупність доказів у справі, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В адміністративних справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність прийняття ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач на підтвердження правомірності своїх дій надав відеозапис з нагрудної камери інспектора, яким заперечує всі обставини, викладені позивачем у позові, однак, суд не погоджується з такими доводами відповідача.

Згідно з оскаржуваною постановою, часом правопорушення є 08:05:16, однак, на наданому відповідачем відеозаписі №1 зафіксований час з 07:46:24 по 07:54:20, на відеозаписі №2 з 08:12:13 по 08:22:14.

Суть правопорушення порушення п. 2.4а ПДР, який визначає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 цих Правил.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс.

Дійсно, на відео зафіксовано, що працівники поліції, посилаючись на те, що водієм порушено вимоги дорожнього знака 3.3 (при цьому не можуть з достовірністю вказати, де саме допущено ним таке порушення; відповідачем до суду не надана відповідь на запит КП «Центр організації дорожнього руху», хоча він у відзиві зобов`язувався при отриманні відповіді надати її до суду), вимагають від водія пред`явлення документа, що посвідчує його особу (при цьому зазначають, що таким документом є паспорт, пенсійне посвідчення або інше посвідчення). Вимоги про пред`явлення реєстраційного документа на ТЗ (порушення якої зазначено в оскаржуваній постанові) на відео не зафіксовано. Час 08:05:16 (час, визначений у постанові, як час вчинення правопорушення) взагалі відеозаписом не охоплений.

Крім того, дослідивши відеозапис, наданий відповідачем, судом встановлена невідповідність часу, який зафіксовано на ньому, реальному часу події, це підтверджується тим, що коли на відеозаписі відображався час 08:15:47 інспектор озвучила, що «о 08:39 починається оформлення направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння». Саме такий час направлення зафіксований і у п. 5 висновку щодо результатів медогляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.12.2020.

Позивач у судовому засіданні стверджував, що пред`явив посвідчення водія шляхом його демонстрації працівникам поліції з кабіни водія, без передачі з рук в руки. Відеозапис, наданий відповідачем, зроблено таким чином, що особу водія та його дії під час спілкування з інспектором на відео не зафіксовані, чути лише його розмову. Однак, з відео (08:20:46) встановлено, як інспектор каже «по удостоверению 1972 год рождения, а по базе почемуто 1973», що, хоч і не прямо, але підтверджує пояснення позивача щодо пред`явлення ним посвідчення водія працівникам поліції.

На відео о 07:52:19 зафіксовано, як інспектор повідомляє водію, що буде розпочато розгляду справи про адміністративне правопорушення, а згідно з постановою правопорушення відбулося о 08:05:16, тобто, з цього слід зробити висновок, що розгляд справи розпочався ще до факту самого правопорушення.

Пункт 9 розділу III Інструкції № 1395 передбачає, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

З дослідженого відео встановлено, що інспектором, який виніс оскаржувану постанову, не дотримано вимог вказаної Інструкції взагалі, оскільки після оголошення, буде розпочато розгляд справи, інспектором не зазначено, яка справа розглядається, хто та відносно кого її розглядає, не оголошено суть правопорушення, не роз`яснено прав особі, відносно якої розглядається така справа, не вислухано клопотання такої особи, не досліджено доказів, які беруться до уваги при розгляді справи, не оголошено про наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність і не оголошено рішення за результатами розгляду справи. Оскаржувана постанова винесена о 09:50:58, що також на відео не зафіксовано.

Крім того, судом із наданих позивачем письмових доказів та відеозапису, встановлено, що на місці зупинки ТЗ працівник поліції оголосив водію (позивачу) про підозру перебування його під дією наркотичних засобів та склав направлення на проходження відповідного огляду (08:39), а в подальшому позивач був доставлений до відділення клініки «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20, де й проходив цей огляд.

З відеозапису наданого позивачем, також встановлено, що біля клініки інспектор поліції просить водія надати посвідчення водія та реєстраційний документ та ТЗ, оскільки їй необхідно, крім направлення, ще й скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, інакше, лікар відмовить у проведенні огляду. Водій зазначає, що посвідчення водія надає, а реєстраційний документ на ТЗ залишився в автомобілі на місці його зупинки, оскільки у нього ніхто не вимагав реєстраційний документ на ТЗ і не попереджав про необхідність брати його з собою на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. З вказаного відео не простежується час, однак, з письмових документів, які досліджені судом, з врахуванням послідовності подій, що відображені на відео, можна зробити висновок про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови водій (позивач) не лише пред`явив посвідчення водія, а й передав його інспектору поліції, який його вилучив, видавши взамін тимчасовий дозвіл № НОМЕР_4 .

До такого висновку суд прийшов, виходячи з того, що у висновку щодо результатів медогляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.12.2020, складеного лікарем Київської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» зазначено: дата і точний час огляду 26.12.2020 09 год. 54 хв.; назва та номер документа, що підтверджує обстежувану особу (за наявності) п/в ВХО 781765, а посвідчення було передано інспектору поліції до проходження такого огляду (встановлено з відеозапису). Різниця в часі між складанням оскаржуваної постанови та проходженням огляду становить 03 хвилини 02 секунди.

Щодо доводів сторін про місце винесення постанови, суд приймає до уваги доводи позивача, як правдиві, та відкидає доводи відповідача, який у відзиві зазначив, що місце винесення рішення підтягується автоматично планшетним пристроєм по GPS. Адже, як вже встановлено судом, інспектор доставив водія на огляд в клініку «Соціотерапія», огляд був проведений о 09 год. 54 хв., що було через 03 хвилини 02 секунди після винесення оскаржуваної постанови. З врахуванням часу на формальності по оформленню, які в будь-якому разі відбувались перед безпосереднім оглядом водія в клініці, суд вважає, що місце розгляду справи, яке зазначено в оспорюваній постанові, не відповідає місцю фактичного розгляду. Про це свідчить і той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, який було складено перед таким оглядом (хоч час його складання зазначений інспектором - 10 год. 00 хв.), самим інспектором визначено місце складання - м. Київ, вул. П. Запорожця, 20.

Аналізуючи наведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, що покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

З огляду на це, суд відкидає твердження відповідача про те, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не впливає на суть вчиненого правопорушення та не є підставою для задоволення позовних вимог про скасування постанови.

Так, судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена не на місці вчинення правопорушення.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідачем на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови надано відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції № DSJ0000834_000834. Однак, у даній постанові взагалі не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості належного та допустимого доказу по справі (постанова КАС ВС від 13 лютого 2020 року №524/9716/16-а).

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3600004 від 26 грудня 2020 року складена з порушенням норм статей 268, 276, 279, 280, 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд вважає за необхідне також звернути увагу на наступне.

Позивач стверджує, що намагався отримати правову допомогу, зокрема, в юристів товариства, в якому працює та під час виконання трудових обов`язків у якому був притягнутий до адміністративної відповідальності. Однак, інспектор поліції не надала можливості скористатись йому правовою допомогою, про що він зміг зазначити у протоколі про адмінправопорушення по ст. 130 КУпАП. У оскаржуваній постанові змоги щось зазначити у нього не було. Підписав він оскаржувану постанову під тиском працівників поліції.

Відповідач заперечує зазначену обставину, зазначаючи, що позивачу були роз`яснені права, передбачені ст. 268 та 289 КУпАП, що підтверджується його підписом у оскаржуваній постанові.

Суд приймає до уваги доводи позивача, та відкидає доводи відповідача, оскільки інших доказів, які б підтверджували заперечення відповідача з цього приводу, суду надано не було, а, як вже встановлено судом з досліджених відеозаписів, інспектором не проводилось роз`яснення прав водію та не вживалось жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді справи та прийнятті оскаржуваної постанови, дії відповідача щодо порушення права водія (позивача) на отримання правової допомоги були неправомірними. (постанова КАС ВС від 18.02.2020 р. № 524/9827/16-а).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а в суду є правові підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № ЕАН №3600004 від 26.12.2020 року.

Розподіл судових витрат

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки ніхто з учасників справи не поніс судових витрат, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. 5, 6, 9, 241-247, 286 КАС України, ч.1 ст. 126, 288,293 КУпАП,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ЕАН № 3600004 від 26 грудня 2020 року, винесену поліцейським роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції Юшко Кариною Володимирівною про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.12.2020 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 04.03.2021.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в м. Київ, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул.Народного Ополчення, 9.

ОСОБА_3 , адреса служби: 03048, м. Київ, вул.Народного Ополчення, 9

Суддя В. М. Хомич