Справа № 520/8596/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Кухар М.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 р. Справа № 520/8596/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2020, по справі № 520/8596/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними бездіяльність та дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неперерахування пенсії за матеріалами пенсійної справи та дії щодо відмови у не проведенні перерахунку пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та скасувати рішення від 12 серпня 2019 року № 22 "Про відмову в перерахунку пенсії"; зобов`язати Головне правління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії та провести перерахунок та виплату з 25 квітня 2019 р. державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19) обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не перерахування пенсії за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 та щодо відмови у не проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 22 від 12 серпня 2019 року по відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 25 квітня 2019 року державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа № 3-14/2019 (402/19,1737/19) обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

В подальшому позивач звернувся до суду із заявою про встановлення або зміну порядку та способу виконання судового рішення, в якій просив постановити рішення про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення від 30.09.2019 у справі №520/8596/19 щодо зобов`язання органу ПФУ в Харківській області провести з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(11 )/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19) в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заборгованості пенсії в розмірі 7255,93 грн. за період з 25.04.2019 по 30.06.2019.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 заяву позивача про встановлення або зміну порядку та способу виконання судового рішення залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Приписами ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, процесуальним законодавством регламентовано повноваження суду змінити порядок та спосіб виконання судового рішення, що був встановлений самим судом при вирішенні спору, втім, при цьому слід враховувати, що зміна одного способу виконання судового рішення на інший, не повинна призводити до зміни обсягу зобов`язань боржника, визначених судом, до втручання в його дискреційні повноваження та до виникнення нового спору.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та зобов`язано провести перерахунок та виплату позивачу з 25 квітня 2019 року державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа № 3-14/2019 (402/19,1737/19) обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

В подальшому на підставі виданого судом виконавчого листа державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60665602.

Позивач, звертаючись до суду із заявою про зміну порядку та способу виконання судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області визначеної суми заборгованості у розмірі 7255,93 грн. посилається на лист відповідача від 27.10.2020, яким повідомлено ОСОБА_1 про здійснення виплати заборгованості в розмірі 7255,93 грн. за період з 25.04.2019 по 30.06.2019 відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Отже, посилаючись на наявність даних стосовно конкретної суми заборгованості позивач вважав за можливе змінити порядок та спосіб виконання судового рішення у даній справі та стягнути зазначену суму з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Колегія суддів із такими доводами не погоджується на зазначає наступне.

Так, положеннями ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При цьому, аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.

Отже, враховуючи, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату позивачу державної пенсії по інвалідності, колегія суддів звертає увагу, що дане рішення носить зобов`язальний характер.

При цьому, будь-яких конкретних сум, що підлягають виплаті позивачу, зазначеним судовим рішенням не визначено, відповідних вимог позивачем не заявлялось.

Таким чином, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що зміна застосованого судом способу захисту на стягнення конкретних сум призведе до зміни рішення суду першої інстанції по суті з виходом за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Зміна на підставі ст. 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Доводи апеляційної скарги із посиланнями на отриманий від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області розрахунок належної до виплати заборгованості із визначенням конкретної суми наведені висновки не спростовує, оскільки безпосередньо судом такі суми на користь позивача не присуджувались.

Отже, встановлені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, які відповідно до ст. 378 КАС України були б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованої пенсії буде здійснена боржником після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2019.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відтак, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 по справі № 520/8596/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов