Справа № 340/5589/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року справа № 340/5589/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправним та скасування наказу і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до Управління про визнання протиправним та скасування наказу від 09 листопада 2020 року, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Водночас, просив суд зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

У позовній заяві зазначає, що Управління незаконно відмовило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.16-17).

Зазначило, що підстава відмови у задоволенні заяви подані матеріали не відповідають вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, у відповідності до частини 7 статті 118 ЗК України.

Водночас, вказало, що надало дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншим особам.

09 грудня 2020 року суд прийняв ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.11-12).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 28 вересня 2020 року позивач звернувся до Управління із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області (далі Рада) (а.с.7).

Разом із заявою ОСОБА_1 надав графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки.

09 листопада 2020 року Управління прийняло наказ, яким відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку із тим, що подані матеріали не відповідають вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, у відповідності до частини 7 статті 118 ЗК України.

Водночас, зазначило, що надало дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншим особам (а.с.8).

Відповідно до наказу Управління від 09 лютого 2018 року ДП «Конярство України» (далі Підприємство) надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані на території Ради.

Управління повідомило, що не видавало наказ про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки Підприємству (а.с.22).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частин 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проаналізувавши ці норми права, суд зробив висновок, що Управління не надало жодного обґрунтування (деталізації) невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц підтримано правовий висновок суду касаційної інстанції стосовно можливості видачі дозволів на виготовлення проекту землеустрою щодо однієї земельної ділянки декільком особам (а.с.26-33).

«Отже, дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від цього висновку».

Тому, оскаржене рішення порушує право ОСОБА_1 на отримання у власність земельної ділянки.

Отже, наказ прийнято необґрунтовано (порушення припису пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України) і належить скасувати.

Таким чином, суд зобов`язує Управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , врахувавши правовий висновок Верховного Суду, котрий для нього є обов`язковим до виконання відповідно до приписів частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, позов належить задовільнити частково.

Судові витрати складаються з судового збору в сумі 840,80 грн. (а.с.3).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 09 листопада 2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 28 вересня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 28 вересня 2020 року з урахуванням правового висновку суду.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей