Справа № 814/564/16
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 р. справа № 814/564/16
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вул. Богдана Хмельницького, 34,Одеса,Одеська область,65007

про:визнання бездіяльності протиправною; стягнення коштів в сумі 100 117,48 грн.,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі-відповідач), в якому просить ( з урахуванням уточненої позовної заяви) визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилась у ненарахуванні винагороди державного виконавця, яка є складовою заробітної плати та проходить по розрахунковим відомостям на заробітну плату за період з 2011 по 2015 року, при обчисленні середньої заробітної плати позивача в розрахунках відпускних за: липень 2012, січень 2013, травень 2013, липень 2013, лютий 2014, травень 2014, липень 2014, серпень 2014, січень 2015, квітень 2015, травень 2015, липень 2015, листопад 2015; в розрахунках матеріальної допомоги на оздоровлення за: липень 2012, липень 2013, липень 2015; в розрахунках матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за: липень 2013, вересень 2014; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 100117,48грн, що складається з не нарахованих та не виплачених: сум щорічної основної відпустки за: липень 2012, січень 2013, травень 2013, липень 2013, лютий 2014, травень 2014, липень 2014, серпень 2014, січень 2015, квітень 2015, травень 2015, липень 2015, листопад 2015 в загальному розмірі 45088,53грн; суми матеріальної допомоги на оздоровлення за: липень 2012, липень 2013, липень 2015) в загальному розмірі 38869,42грн, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за: липень 2013, вересень 2014 в загальному розмірі 16159,53грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач за період 2012-2015 роки неправомірно здійснювало розрахунок сум щорічної основної оплачуваної відпустки, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а саме: не включало до розрахунків суми виплаченої позивачу винагороди державного виконавця відповідно до статті 46 Закону України «Про виконавче провадження», що є порушенням законодавства про оплату праці.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Верховний Суд 09.09.2020 р. прийняв постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, рішення судів першої та апеляційної інстанції скасував та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 29.09.2020 р. прийнято до свого провадження справу 814/564/16, постановлено розглядати справи за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 15.10.2020 р. замінено відповідача, Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області, його правонаступником Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що винагорода державного виконавця в силу приписів Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р., не враховуюється до розрахунків при обчисленні середньої заробітної плати. Тому, позовні вимоги позивача вважає безпідставними. Також, відповідачем надано до суду заяву про врахування додаткових доказів, в якій відповідач посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. №1213, як на підставу для відмови в задоволенні позову та долучив її до заяви.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивач з 14 грудня 2007 року працював державним виконавцем в системі органів юстиції Миколаївської області на різних посадах в відділах державної виконавчої служби.

Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 16 листопада 2015 року №4036/02 позивач був звільнений з посади заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

За період державної служби, позивач неодноразово перебував у щорічній основній оплачуваній відпустці, неодноразово виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Позивач вважає, що відповідач за період 2012-2015 роки неправомірно здійснював розрахунок сум щорічної основної оплачуваної відпустки, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а саме не включало до розрахунків суми виплаченої позивачу винагороди державного виконавця відповідно до статті 46 Закону України «Про виконавче провадження», що й стало підставою для звернення з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі - Закон №606, чинного на час виникнення спірних правовідносин) за сумлінне виконання державним виконавцем своїх обов`язків під час проведення виконавчих дій він має право на винагороду, яка виплачується за рахунок виконавчого збору. Порядок виплати, розмір винагороди та критерії оцінки роботи державного виконавця встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Вимогами статті 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати максимальним розміром не обмежується. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Аналогічні положення містяться у ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР (далі - Закон №108/95).

Положеннями ст. 2 Закону №108/95 передбачено, додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 №202/98-ВР (далі - Закон №202/98, чинного на час виникнення спірних правовідносин) заробітна плата працівника органу державної виконавчої служби, зазначеного у частині першій статті 6 цього Закону, складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, а також інших надбавок згідно із законодавством. За забезпечення реального, своєчасного і законного виконання виконавчого документа державні виконавці одержують винагороду в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 1.3 розділу 1 Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державної казначейської служби України від 13.01.2004 №5, до фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцiненi в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплатi, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Відповідно до розділу 2 даної інструкції фонд оплати праці складається з фонду основної заробітної плати, 2.2. фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Порядок обчислення середньої заробітної плати врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 „Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок №100).

Відповідно до п. З даної Постанови визначено перелік виплат, які включаються до розрахунку при обчисленні середньої заробітної плати: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час, суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками, високі досягнення в праці (високу професійну майстерність), умови праці, інтенсивність праці, керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи і вислугу років, тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату.

При цьому п.п. б п. 4 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої зарплати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, тощо).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 №126 затверджено Порядок виплати та розміри винагород державному виконавцю (далі - Порядок №126).

Відповідно до п. 2 Порядку, державний виконавець, який забезпечив фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа майнового характеру, одержує винагороду в розмірі 5 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, але не більше двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа - в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа - в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 Порядку №126 встановлено, що у заяві про виплату винагороди державний виконавець визначає розрахунок розміру належної до виплати винагороди.

Згідно з п. 14 цього Порядку погоджена керівником структурного підрозділу відповідного Головного територіального управління юстиції Мін`юсту в Автономній Республіці Крим, в області, мм. Києві та Севастополі, що забезпечує здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень, або керівником Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту в установленому порядку заява про виплату винагороди державному виконавцю не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після погодження надсилається (подається) відповідному Головному територіальному управлінню юстиції Мін`юсту в Автономній Республіці Крим, в області, мм. Києві та Севастополі (уповноваженому структурному підрозділу Мін`юсту) та є підставою для видачі протягом п`яти робочих днів з дня отримання погодженої заяви відповідного наказу із зазначенням у ньому розміру винагороди.

Відповідно до п. 16 Порядку №126 державний виконавець одержує винагороду одночасно з виплатою заробітної плати.

Пунктом 17 Порядку №126 передбачено, що державному виконавцю, який звільняється із займаної посади раніше дня, установленого для виплати заробітної плати, належна сума винагороди виплачується під час звільнення.

Згідно Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333, винагорода державного виконавця включена до коду економічної класифікації видатків (КЕКВ) 2.1.1.1 «Заробітна плата».

З аналізу вищенаведених норм випливає, що винагорода державного виконавця є частиною його оплати праці. Введення інституту винагороди державного виконавця мало на меті стимулювання своєчасного виконання рішень судів та інших компетентних органів, що сприяє підвищенню авторитету правосуддя, дотриманню принципу законності як складової верховенства права. Право на винагороду у державного виконавця виникає у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документу, стягненням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій

Таким чином, винагорода державному виконавцю відноситься до виплат, що належать до фонду оплати праці, вказана виплата не включена до переліку виплат, що не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, наведеному у п. 4 Порядку №100.

Суд зауважує, що винагорода державному виконавцю за своєю суттю охоплюється поняттям «додаткова заробітна плата» та входить до структури заробітної плати, оскільки ця стимулююча виплата виплачується за сумлінне виконання державним виконавцем своїх обов`язків під час проведення виконавчих дій. Враховуючи те, що вказана виплата може виплачуватись неодноразово в залежності від якості та результативності праці державного виконавця, продуктивності його роботи, вона не може вважатись одноразовою грошовою виплатою, а тому має бути врахована під час обчислення середньої заробітної плати.

Факт не врахування винагороди державного виконавця при обчислені середньої заробітної плати під час нарахування позивачу відпускних за: липень 2012, січень 2013, травень 2013, липень 2013, лютий 2014, травень 2014, липень 2014, серпень 2014, січень 2015, квітень 2015, травень 2015, липень 2015, листопад 2015; в розрахунках матеріальної допомоги на оздоровлення за: липень 2012, липень 2013, липень 2015; в розрахунках матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за: липень 2013, вересень 2014, не заперечується відповідачем та підтверджено матеріалами справи, зокрема, довідками Головного управління юстиції у Миколаївській області від 29.03.2016 р., від 26.01.2016 р. та довідками про нараховану заробітну плату за період з 2007 р. по 2015 р., розрахунками Головного управління юстиції у Миколаївській області, Аудиторським звітом. Сума, яку позивач просить стягнути на його користь як недоплачена 100 177,48 грн. не заперечується відповідачем та підтверджується Аудиторським звітом від 30.03.2016 р. Аудиторської фірми «Валконт-Аудит», основним видом діяльності якої згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об`єнань є діяльність у сфері обліку й аудиту.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. №1213, оскільки вона не була чинної на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду, правомірність своїх дій щодо не врахування винагороди державного виконавця в розрахунок середнього заробітку під час нарахування та виплати відпускних, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за спірний період, тому позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241- 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Богдана Хмельницького, 34,Одеса,Одеська область,659) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Богдана Хмельницького, 34, Одеса, Одеська область, 65007, ідентифікаційний код 43315529), що полягає у ненарахуванні винагороди державного виконавця, яка є складовою заробітної плати та проходить по розрахунковим відомостям на заробітну плату за період з 2011 по 2015 року, при обчисленні середньої заробітної плати ОСОБА_1 (а/с № 78,Миколаїв,54001, РНОКПП НОМЕР_1 ) в розрахунках відпускних за: липень 2012, січень 2013, травень 2013, липень 2013, лютий 2014, травень 2014, липень 2014, серпень 2014, січень 2015, квітень 2015, травень 2015, липень 2015, листопад 2015; в розрахунках матеріальної допомоги на оздоровлення за: липень 2012, липень 2013, липень 2015; в розрахунках матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за: липень 2013, вересень 2014.

3. Стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Богдана Хмельницького, 34, Одеса, Одеська область, 65007, ідентифікаційний код 43315529) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 100117,48 грн, що складається з не нарахованих та не виплачених: сум щорічної основної відпустки за: липень 2012, січень 2013, травень 2013, липень 2013, лютий 2014, травень 2014, липень 2014, серпень 2014, січень 2015, квітень 2015, травень 2015, липень 2015, листопад 2015 в загальному розмірі 45088,53грн; суми матеріальної допомоги на оздоровлення за: липень 2012, липень 2013, липень 2015) в загальному розмірі 38869,42грн, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за: липень 2013, вересень 2014 в загальному розмірі 16159,53грн.

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич