Справа № 420/5602/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 березня 2021 р. Справа № 420/5602/20
Головуючий у суді І інстанції: Кравченко М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаСеменюк Г.В.
суддів: Домусчі С.Д.
Шляхтицький О.І.

перевіривши апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» до Державної податкової служби України про визнання протиправними рішень та зобов`язання зареєструвати податкові накладні,-

встановив:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Державної податкової служби України про визнання протиправними рішень та зобов`язання зареєструвати податкові накладні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним рішення Державної податкової служби України щодо неприйняття до реєстрації податкової накладної № 34 від 24.11.2017 року поданої ТОВ «ТРАНСДОСВІТ». Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 34 від 24.11.2017 року подану ТОВ «ТРАНСДОСВІТ», за датою її подання. Визнано протиправним рішення Державної податкової служби України щодо неприйняття до реєстрації податкової накладної № 33 від 24.11.2017 року поданої ТОВ «ТРАНСДОСВІТ». Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 33 від 24.11.2017 року подану ТОВ «ТРАНСДОСВІТ», за датою її подання. Визнано протиправним рішення Державної податкової служби України щодо неприйняття до реєстрації податкової накладної № 47 від 30.11.2017 року поданої ТОВ «ТРАНСДОСВІТ». Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 47 від 30.11.2017 року подану ТОВ «ТРАНСДОСВІТ», за датою її подання. Визнано протиправним рішення Державної податкової служби України щодо неприйняття до реєстрації податкової накладної № 46 від 30.11.2017 року поданої ТОВ «ТРАНСДОСВІТ». Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 46 від 30.11.2017 року подану ТОВ «ТРАНСДОСВІТ», за датою її подання. Визнано протиправним рішення Державної податкової служби України щодо неприйняття до реєстрації податкової накладної № 42 від 15.12.2017 року поданої ТОВ «ТРАНСДОСВІТ». Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 42 від 15.12.2017 року подану ТОВ «ТРАНСДОСВІТ», за датою її подання. Стягнуто з Державної податкової служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10510,00 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 3750,00 грн.

Державна податкова служба України не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції від 31 серпня 2020 року по справі № 420/5602/20 та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2021 року апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року по справі № 420/5602/20 залишено без руху. Апелянту було надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (по справі необхідно було надати клопотання про поновленням строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням підстав та докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги).

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Державної податкової служби України про усунення недоліків, у якому остання просить суд вважати свою апеляційну скаргу поданою у строк визначений ч. 1 ст. 295 КАС України. В обґрунтування вказаного клопотання апелянт зазначає, що ДПС України подало апеляційну скаргу службою кур`єрської доставки 28.09.2020 року (вих.№5126851).

Так, у матеріалах справи наявна поштова накладна №5126851 у якій зазначено відправником: ДПС України, отримувач: Одеський окружний адміністративний суд, опис вкладення: документи; дата: 28.09.2020 року.

Разом з тим, казана накладна №5126851 не містить назви організації, що надала кур`єрські послуги, ПІБ кур`єра, печатки організації.

Також, вказана накладна не містить будь-якого ідентифікатора (штрих-код), який надав би можливість відстежити відправлення (дату прийняття, передачу на сортувальний центр, дату отримання, дату вручення повідомлення про отримання, т.ін.).

Крім того, колегія суддів ставить під сумнів розумність строку доставки кур`єрською службою кореспонденції з 28 вересня 2020 року по 23 грудня 2020 року.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

З огляду на зазначене, наведені скаржником підстави для поновлення процесуального строку не є достатніми для визнання причин його пропуску поважними.

Крім того, другим пунктом свого клопотання про усунення недоліків апелянт просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги. Вказане клопотання апелянт обґрунтовує відсутністю коштів, для сплати судового збору.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 133 КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

В той же час, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, сторона, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документу про сплату судового збору.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судових витрат, згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У зв`язку із цим, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, самі по собі не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Таким чином, клопотання апелянта про відстрочення спали судового збору не підлягає задоволенню.

Законом України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтями 3 та 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору та розміри ставок судового збору.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи, що позовна заява містить п`ять вимог немайнового характеру, то за подання апеляційної скарги в даному випадку належить сплатити судовий збір в сумі ((2102*5)*150%)= 15765 грн.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду повинно бути сплачено за наступними реквізитами:

банк Казначейство України (ЕАП), код банку 899998

код класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)"

відомча ознака "81" (Апеляційні адміністративні суди):

рахунок UA1015758,

отримувач - УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101

код за ЄДРПОУ отримувача - 37607526

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вище викладене, апеляційна скарга Державної податкової служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року по справі № 420/5602/20, підлягає повторному залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 169, ст. 298 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1.Визнати вказані Державною податковою службою України підстави поновлення строку неповажними.
2.В задоволенні клопотання Державною податковою службою України про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року, - відмовити.

3.Апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року по справі № 420/5602/20, повторно залишити без руху.
4.Надати Державній податковій службі України десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків, а саме надати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження або доказів передачі апеляційної скарги 28 вересня 2020 до кур`єрської служби (розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку та докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
5.Ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із апеляційною скаргою.
6.Роз`яснити апелянту, що вразі невиконання вимог Ухвали суду у відкритті провадження за апеляційною скаргою буде відмовлено.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Семенюк Г.В.
Судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.