Справа № 260/2001/20
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/2001/20 пров. № А/857/12337/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 260/2001/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Скраль Т.В.,

час ухвалення рішення 02.09.2020 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 02.09.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за № 64 від 27 травня 2020 року про відмову в перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки прокуратури Львівської області за № 18/1068, вих. - 20 від 07 травня 2020 року; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській здійснити перерахунок та виплату без обмеження граничного розміру пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент виникнення права на отримання пенсії), виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Львівської області за № 18/1068 вих. - 20 від 07.05.2020, з 13 грудня 2019 року.

Відповідно до даної заяви про зміну (уточнення) позовних вимог, позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення йому в 2012 році відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 90% до 80%; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за № 64 від 27 травня 2020 року про відмову в перерахунку його пенсії за вислугою років на підставі довідки прокуратури Львівської області за №18/1068 вих - 20 від 07 травня 2020 року; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплатити йому різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від місячного заробітку з 01 липня 2012 року до 13 грудня 2019 року на підставі довідки прокуратури Львівської області за № 18/1295 вих - 20 від 16 вересня 2016 року без обмеження її максимального розміру; 4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та проводити виплати йому пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Львівської області за № 18/1068 вих - 20 від 07 травня 2020 року без обмеження її максимального розміру, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 13 грудня 2019 року, (а.с. 52-64).

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач являється пенсіонером та одержує пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України Про прокуратуру. На момент призначення та перерахунку пенсії жодних обмежень у розмірі її виплати або перерахунку законодавством встановлено не було. 13 грудня 2019 року, рішенням КСУ визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення частини 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМУ та встановлено, що частина 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру підлягає застосуванню у первинній редакції. Таким чином відновлено порядок перерахунку раніше призначених пенсій. З метою реалізації права на перерахунок пенсії, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак 27 травня 2020 року, відповідачем незаконно відмовлено у проведенні такого перерахунку, оскільки свідомо проігнорував зазначені положення рішення Конституційного суду України з метою його невиконання.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 260/2001/20 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення ОСОБА_1 в 2012 році відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 90% до 80%. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за № 64 від 27 травня 2020 року про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на підставі довідки прокуратури Львівської області за № 18/1068 вих-20 від 07 травня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від місячного заробітку з 01 липня 2012 року до 13 грудня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та проводити виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Львівської області за № 18/1068 вих-20 від 07 травня 2020 року без обмеження її максимального розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 21 травня 2020 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржили позивач та відповідач, подавши на нього апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі апелянт - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при винесенні рішення судом не було взято до уваги той факт, що Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів України не прийнято нормативно-правового акту, який би регламентував підстави, зміст та механізм проведення перерахунків пенсій такій категорії пенсіонерів, а також норми статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Вказує, що законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року делегував уряду. Урядом відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено. При цьому, ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що застосовується з 13 грудня 2019 року визначає лише умову проведення перерахунку пенсії, а саме: підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Вказана норма не встановлює механізм проведення такого перерахунку. Також зазначають, що відсутні підстави для виплати пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру, оскільки на законодавчому рівні дане питання врегульоване та встановлено максимальний розмір пенсії, що підлягає до виплати.

Крім того апелянт вказує, що розрахунок розміру пенсії станом на 01.06.1996 року здійснено наступним чином: 20 років прокурорського стажу дали право на отримання 50% відсотків місячного заробітку, але у зв`язку з наявною вислугою понад норму відсоток збільшився на 2 % за кожен рік вислуги та склав за 11 років понад норму ще додатково 22 %, що в сукупності склало 72% відповідного заробітку. В подальшому з матеріалів пенсійної справи вбачається, що згідно листа від 07 червня 2001 року № 03-25/2510 матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 було переглянуто, в результаті чого відбулося збільшення нарахованого розміру пенсії та збільшено відсоток відповідного заробітку з 72% на 90%. З огляду на наявну зміну розміру пенсії, розпорядженням №15996 від 23 листопада 2001 року, звертають увагу суду, що перерахунок розміру пенсії прокурорам проводиться за нормами закону, що чинні станом на момент проведення перерахунку розміру пенсії. Так, станом на момент перегляду розміру пенсії позивача діяла норма, якою в ч.1 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІ (в редакції станом на 26.07.2001 рік) було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Отже, перерахунок розміру пенсії з 23 листопада 2001 року проведено наступним чином: 10 років прокурорського стажу - 80% відсотків місячного заробітку, але у зв`язку з наявною вислугою понад норму відсоток збільшився на 2 % за кожен рік вислуги та склав за 11 років понад норму ще додатково 22 %, що в сукупності склало 102% відповідного заробітку, але у зв`язку з наявним обмеженням склав після перерахунку 90%. В подальшому у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури, яка набрала чинності 14 червня 2012 року підлягали перерахунку пенсії, призначені згідно із статтею 50-1 Закону України Про прокуратуру. Згідно зі ст. 50-1 Закону № 1789-ХІ (в редакції на листопад 2012 року) пенсія прокурорам призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Відповідно до заяви № 213 від 15 листопада 2012 року та на підставі довідки № 18/949 від 09 листопада 2012 pоку, виданої прокуратурою Львівської області ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії згідно ст. 50-1 Закону України Про Прокуратуру № 1789 від 05 листопада 1991 року, в редакції чинній на час проведення перерахунку, а саме в розмірі 80 відсотків заробітної плати. Тобто, з матеріалів справи вбачається, що позивачу проводились перерахунки розміру пенсії за нормами, які були чинні станом на момент проведення перерахунку та у відповідності до вимог статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ .

Просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 260/2001/20 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що він набув право на перерахунок пенсії 13.12.2019 року, а тому саме з цієї дати підлягають задоволенню позовні вимоги.

Просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 260/2001/20 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційних скарг та заперечення на них, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з наявності фактичних та правових підстав для перерахунку пенсії позивачу, а порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років.

Крім того, перерахунок пенсії ОСОБА_1 мав бути проведений в розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку з урахуванням постанови КМУ Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників прокуратури від 31 травня 2012 № 505, а відтак дії відповідача щодо зменшення позивачу в 2012 році відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 90% до 80% є протиправними.

Розглядаючи спір, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 01 червня 1996 року, ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

26 липня 1996 року, відповідно до рішення засідання комісії по призначенні пенсій, позивачу, призначена пенсія у розмірі 72 %.

23 листопада 2001 року, відповідно до розпорядження Шевченківського управління Пенсійного фонду № 151996, ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01 серпня 2001 року у розмірі 90 % основного розміру пенсії від середнього заробітку.

21 листопада 2012 року, відповідно до розпорядження № 805264 Ужгородського ГУ ПФУ, здійснено перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року у розмірі 90 % розрахунку пенсії від заробітку.

21 листопада 2012 року, відповідно до розпорядження № 805264 Ужгородського ГУ ПФУ, здійснено перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року у розмірі 80 % розрахунку пенсії від заробітку.

21 травня 2020 року, позивач звернулася до ГУ ПФУ у Закарпатській області із заявою № 2816 про перерахунок пенсії у зв`язку із зміною надбавки.

До заяви надано заяву про перерахунок пенсії, паспорт та трудову книжку.

Відповідно до довідки, наданої прокуратурою Закарпатської області, про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії № 18 /1068 вих 20 від 07 травня 2020 року, яка видана відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 та постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 657 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури, розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06 вересня 2017 року за відповідною (прирівняною) посадою прокурора району становить: посадовий оклад 8 000,00 грн., оклад за військовим званням/надбавки за класний чин (старший радник юстиції) 2 400,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) 3 200,00 грн., інші щомісячні надбавки, доплати (70%) 9 520,00 грн., премія (60%) 13 872,00 грн., матеріальна допомога (для оздоровлення) 3 082,67 грн., матеріальна допомога (для вирішення соціально-побутових питань) 3 082,67 грн.

27 травня 2020 року, рішенням № 64, ГУ ПФУ у Закарпатській області, відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки від 07 травня 2020 року, наданої до заяви про перерахунок пенсії № 2816.

Відмова мотивована тим, що на час подання ним заяви щодо перерахунку пенсії на 21 травня 2020 року питання оплати праці працівників органів прокуратури регулюється Постановою Кабінету Міністрів України Про умови оплати праці прокурорів від 11.12.2019р. № 1155 (набрала чинності 16.01.2020 року). При цьому зауважують, що пунктом 7 зазначеної постанови встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсії, що призначені згідно із Законом України Про прокуратуру. Отже, в зв`язку з вищезазначеним право на перерахунок пенсії згідно поданої довідки відсутнє.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року, в редакції чинній на час призначення пенсії ОСОБА_1 (станом на 01 червня 1996 року), що працівники прокуратури, яким присвоєно класні чини, із стажем роботи в органах прокуратури 20 років і більше мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років.

Пенсії за вислугу років призначається працівникам, які займають прокурорські посади, перелічені у статті 56 цього Закону, після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками з вислугою на цих посадах не менше 20 років - у розмірі 50 відсотків місячного заробітку. За кожний рік вислуги понад 20 років пенсія збільшується на два відсотки цього заробітку.

Загальний розмір пенсії за вислугу років, обчислений згідно з цією статтею, не може перевищувати 75 відсотків відповідного заробітку, а особам, які брали участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 відсотків, до категорії 2, - 80 відсотків.

26 липня 1996 року, відповідно до рішення засідання комісії по призначенні пенсій, позивачу, призначена пенсія у розмірі 72 %.

23 листопада 2001 року, відповідно до розпорядження Шевченківського управління Пенсійного фонду № 151996, ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01 серпня 2001 року у розмірі 90 % основного розміру пенсії від середнього заробітку.

Пенсію у зазначеному розмірі позивач отримував до 1 липня 2012 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури, яка набрала чинності з 14 червня 2012 року, підвищено розміри посадових окладів працівників органів прокуратури.

15 листопада 2012 року, позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії.

21 листопада 2012 року, відповідно до розпорядження 805264 Ужгородського ГУ ПФУ, здійснено перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року у розмірі 90 % розрахунку пенсії від заробітку.

21 листопада 2012 року, відповідно до розпорядження 805264 Ужгородського ГУ ПФУ, здійснено перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року у розмірі 80 % розрахунку пенсії від заробітку.

Представник відповідача зазначив, що перерахунок пенсії з 1 липня 2012 року в розмірі 80 відсотків від суми місячного заробітку проведений відповідно до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру, яка була чинною на час проведення перерахунку, а саме в розмірі 80 % заробітної плати.

Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI від 08.07.2011 р. були внесені зміни до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру. Вказаний закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року.

Законом України № 3668-VI від 08.07.2011 р. частину першу ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру було замінено двома частинами та визначено, що пенсія прокурорам і слідчим призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

В той же час, суд враховує, що відповідно до статті 50-1 вищевказаного закону (чинної на момент здійснення перерахунку 01 липня 2012 року) визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько -слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Положення цієї статті поширюється також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько слідчих посад і посад у науково навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Таким чином, процедури призначення та перерахунку пенсій є різними за змістом та механізмом їх проведення.

Зміни, внесені Законом України № 3668-УІ до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру щодо розміру пенсій у відсотках стосуються порядку призначення пенсій прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, перерахунок пенсії ОСОБА_1 мав бути проведений в розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку з урахуванням постанови КМУ Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників прокуратури від 31 травня 2012 № 505, а відтак дії відповідача щодо зменшення позивачу в 2012 році відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 90% до 80% є протиправними.

Верховний Суд у зразковій справі № 560/2120/20, яка за предметом та підставами позову є аналогічною справі, що розглядається, дійшов наступних правових висновків.

На час призначення позивачу пенсії (2010 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ):

прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1);

обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1);

призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).

До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).

Частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні:

жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»;

законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Суд установив, що Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до чисельних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та Пенсійним фондом України.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 та вирішив таке:

визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення № 7-р(II)/2019:

частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.

У цій справі та в аналогічних типових справах, копії матеріалів яких долучені до матеріалів цієї справи, пенсійний орган відмовляє заявникам у задоволенні заяв про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Тобто, фактично пенсійний орган погоджується з наявністю у заявників права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

У рішеннях про відмову заявникам у перерахунку пенсії пенсійний орган, серед іншого, посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 № 1155 за змістом п. 7 якої встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Натомість заявники просять здійснити перерахунок їхніх пенсії з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка жодних обмежень, подібних до тих, що зазначені в п. 37 цього судового рішення, не містить.

Ключовими правовими питаннями, на які слід відповісти для правильного вирішення цього спору, є:

- чи є постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам»?

- у випадку, якщо суд встановить наявність права на перерахунок пенсії, з якої дати пенсійний орган зобов`язаний здійснити такий перерахунок?

Крім того, позивач у своєму позові просив суд надати оцінку питанням: у якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягає перерахунку пенсія та чи підлягає його пенсія перерахунку без обмеження її розміру?

Щодо того, чи є постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Доводи відповідача про те, що після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-(ІІ)/2019 (після 13.12.2019) нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13.12.2019 норма частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Суд враховує, що грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року, а теперішній розмір пенсії позивача останній раз перераховувався ще у 2015 році.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Така бездіяльність уряду була предметом розгляду у судах.

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом № 1697-VІІ покладено саме на уряд.

Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Проте, рішення суду фактично Кабінетом Міністрів України не виконано.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.

Реалізація його права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019.

Тому Суд вважає підхід відповідача до вирішення заяви позивача незаконним. Суд зазначає, що в цій ситуації позивач має право на перерахунок його пенсії.

Твердження Пенсійного органу про той факт, що для реалізації пенсіонерами права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону № 1697-VІІ (у редакції, що діє з 13.12.2019), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.

Крім того, слід звернути увагу, що постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Хмельницької області від 05.03.2020 № 18-174_вих. 20.

Щодо дати, з якої Пенсійний орган зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 до 13.12.2019 (дата ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом № 76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 було змінено на речення «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», - тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону № 1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015).

Тому частина двадцята статті 86 Закону № 1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (01.01.2015-12.12.2019) в Україні з`явилася/набрала чинності норма Закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, Суд враховує, що:

перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії;

відповідно до частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13.12.2019, а відтак Суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019. Поширення дванадцятимісячного періоду або будь-якого іншого періоду в цьому випадку є неможливим.

Щодо того, у якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягають перерахунку пенсії та чи підлягають зазначені пенсії перерахунку без обмеження їх граничного розміру.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657.

Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Окремо колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

У цій справі позивач просив суд здійснити перерахунок його пенсії з 13.12.2019, тому судом передусім надана оцінка правовідносинам, що виникли з цієї дати. Проте, матеріали типових справ свідчать, що нерідко позивачі просять суд зобов`язати відповідачів здійснити перерахунок їхньої пенсії за періоди до згаданого рішення Конституційного Суду України.

Колегія суддів зазначає, що в період з 01.01.2015 до 13.12.2019 в Україні не було жодного Закону чи іншого нормативно-правового акту, що визначав би умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру». Водночас особи, яким пенсія цього виду була вже призначена, продовжували її отримувати в призначеному розмірі (сума виплати не була зменшена), а також мали право змінити вид пенсійного забезпечення (наприклад, звернутися про призначення їм пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV). Усталена практика Верховного Суду свідчить про безпідставність вимог заявників до органів ПФУ про перерахунок їм після 01.01.2015 пенсії на умовах та в порядку, що був визначений частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції до 01.01.2015) та редакції частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII, яка фактично набрала чинності лише 13.12.2019.

Також безпідставними є вимоги позивачів про перерахунок розміру пенсії на підставі частини вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії та визначала умовою перерахунку пенсії за вислугу років працівника прокуратури збільшення заробітної плати за посадою, з якої ця особа звільнялася на пенсію), оскільки зазначена норма ще з 01.01.2015 є нечинною. У таких випадках судам слід керуватись діючим законодавством, зокрема статтею 86 Закону № 1697-VII.

За результатом розгляду справи № 560/2120/20 як зразкової Верховний Суд дійшов наступних правових висновків:

з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону № 1789-ХІІ або Закону № 1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657); такі пенсії перераховуються з 13.12.2019;

вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.».

Апеляційний суд вважає, що зазначені вище висновки Верховного Суду можуть бути повністю застосовані для вирішення справи, що розглядається, яка є типовою, з огляду на ознаки типовості, визначені у згаданій постанові Верховного Суду у зразковій справі.

Згідно з пунктами 21, 22 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги; зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення;

Справа, що розглядається, відповідає ознаками типової справи, визначеним в постанові Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20, оскільки позивачем є особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону № 1789-ХІІ; відповідачем територіальний орган ПФУ; предмет спору вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ; звернення позивача до територіального органу ПФУ за перерахунком пенсії відбулося після 13.12.2019.

Відповідно до положень частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивачу та обов`язок відповідача здійснити такий перерахунок з 13.12.2019 року.

Враховуючи передчасність вимог позивача про відсоток заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, такі вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем та відповідачем в апеляційних скаргах обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

За наведених обставин, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 260/2001/20 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення ОСОБА_1 в 2012 році відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 90% до 80%.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за № 64 від 27 травня 2020 року про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на підставі довідки прокуратури Львівської області за № 18/1068 вих-20 від 07 травня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від місячного заробітку з 01 липня 2012 року до 13 грудня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Львівської області за № 18/1068 вих-20 від 07 травня 2020 року, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Н. М. Судова-Хомюк
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 03.03.2021 року