Справа № 465/4251/20
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

02.03.2021 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у судовому засіданні матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора УПП Управління патрульної поліції у Львівській області Демко Назара Андрійовича, Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд,-

встановив:

позивач звернувся із позовом до інспектора УПП Управління патрульної поліції у Львівській області Демко Н. А., Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 18.06.2020 року приблизно о 14 год. 50 хв., він пересувався на своєму транспортному засобі населеним пунктом с. Дубина, дорогою М-06 Київ Чоп 648 км., де його зупинили працівники патрульної поліції. В подальшому було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2704382. Згідно даної постанови 18.06.2020 року о 14 год. 55 хв., кермував автомобілем Chevrolet Volt реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого був відсутній передній номерний знак, передній захисний пристрій (бампер), не виконав вимогу горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, перетнувши її. Здійснюючи маневр обгону двох транспортних засобів, які рухалися попереду та не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 24а ПДР України. З даною постановою не погоджується в повному обсязі. Стверджує, що жодних доказів, які б свідчили про вчинення ним порушення правил дорожнього руху, відсутні. Крім того, не мав можливості скористатись професійною правничою допомогою під час складання постанови. Просить позов задоволити. Крім того, просить поновити строк на звернення до суду з позовною заявою. Зазначає, що пропустив строк у зв`язку із ситуацією, яка спричинена короно вірусом SARS Covid-19.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, а також не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого рішення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частинами 1, 2, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як встановлено судом, постановою серії ЕАМ №2704382 від 18.06.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно оскаржуваної постанови, 18.06.2020 року приблизно о 14 год. 50 хв., він пересувався на своєму транспортному засобі населеним пунктом с. Дубина, дорогою М-06 Київ Чоп 648 км., де його зупинили працівники патрульної поліції. В подальшому було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2704382. Згідно даної постанови, він 18.06.2020 року о 14 год. 55 хв., кермував автомобілем Chevrolet реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого був відсутній передній номерний знак, передній захисний пристрій (бампер), не виконав вимогу горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, перетнувши її. Здійснюючи маневр обгону двох транспортних засобів, які рухалися попереду та не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 24а ПДР України. Такими діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч.1 ст. 126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно Правил дорожнього руху України, дорожня горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Як вбачається з рішення №248 від 03.07.2020 року по скарзі на постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2704382 від 18.06.2020 року, оскаржувану постанову залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.1 ст. 122 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Крім того, позивач просить поновити йому строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, враховуючи світову пандемію COVID 19, а також те, що державою вживаються заходи спрямовані на закликання людей утримуватися від відвідування будь яких установ, організацій.

Суд визнає причини пропуску строку на оскарження постанови поважними.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 241, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Поновити строк на оскарження постанови серії ЕАМ №2704382 від 18.06.2020 року.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2704382 від 18.06.2020 року скасувати.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартьянова С.М.