Справа № 160/5138/20
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/5138/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Новошицька О.О.

за участю: представника позивача Касьяна М.С.

представника відповідача Шарамок І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року (головуючий суддя Юрков Е.О.)

в адміністративній справі №160/5138/20 за позовом Приватного підприємства "Вагові системи" до відповідача Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "Вагові системи" (далі ПП «Вагові системи»), звернувся 12.03.2020 року до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, просив:

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення форми Р від 07.02.2020 року № , яким Приватному підприємству "Вагові системи" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 55 246,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 13 811,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення форми ПС від 07.02.2020 року № , яким до Приватному підприємству "Вагові системи" застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 340грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Р від 07.02.2020 року № в частині донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 312 499 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 78 124,75 грн.

Позов обґрунтований тим, що податкові повідомлення-рішення від 07.02.2020 року №, № та № є протиправними, складеними без урахування фактичних обставин справи та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі необґрунтованих висновків акта перевірки №859/04-36-05-18/37862245 від 13.01.2020 року. Зазначає, що висновки перевірки про заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 312 499грн. є безпідставними, оскільки ПП "Вагові системи" зареєстровано як платник ПДВ 04.04.2016 року, тобто перший звітний період з ПДВ для позивача обмежувався періодом 04.04.2016 р. 31.05.2016 р., нарахування ПДВ на вартість послуг, що постачалися протягом лютого-березня 2016 року, загальною сумою 312499,00 грн. було відображено у декларації, яка була подана за період 04.04.2016 р. 31.05.2016 р., тобто в першій декларації, яку позивач мав подати як платник ПДВ. Також зазначено, що позивачем з дотриманням вимог чинного законодавства правомірно на момент подання звітності було внесено до складу інших операційних витрат та відображено проводками Дт979 «Інші витрати операційної діяльності» Кт6432 «Податкові зобов`язання» та Дт6432 «Податкові зобов`язання» Кт6412 «Податок на додану вартість». Вказує, що нараховані податкові зобов`язання, які зменшують економічну вигоду та реальний майновий стан позивача, не можна віднести до доходів, отже позивачем правомірно віднесено суму податкового зобов`язання у розмірі 312499 грн. до складу інших витрат.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року позов задоволено:

Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.02.2020 року:

- форми «Р» № (повністю), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на 55 246 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 13 811,50 грн.;

- форми «ПС» № (повністю), яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 340,00 грн. за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

- форми «Р» № в частині донарахування позивачу податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 312 499 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 78 124,75 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, у зв`язку з тим, що у січні 2016 року позивачем було перевищено допустиму суму прибутку від здійснення операцій з постачання товарів (допустима сума становить 1 000 000 грн.), то ПП "Вагові системи" слід було до 10 лютого 2016 року подати до контролюючого органу заяву про реєстрацію як платника ПДВ, нараховувати податок на додану вартість та подавати відповідні декларації платника ПДВ. З огляду на те, що ПП "Вагові системи" зареєстровано як платника ПДВ тільки з 04.04.2016 року, то за приписами п.п. «а» п.202.1 ст.202 ПКУ звітним (податковим) періодом ПП "Вагові системи" був період з 04.04.2016 р. по 31.05.2016 р., при цьому податкова декларація мала бути подана до 20.06.2016 р. включно. Оскільки до Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкову декларацію з ПДВ за травень 2016 року було подано 17.06.2016 року, тому відсутні підстави для застосування до ПП "Вагові системи" штрафних санкцій за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість, відповідно до податкового повідомлення-рішення форми ПС від 07.02.2020 року №, отже це податкове повідомлення-рішення є безпідставним та підлягає скасуванню.

Крім цього судом першої інстанції зазначено, що позивачем було внесено до складу інших операційних витрат та відображено проводками Дт979 «Інші витрати операційної діяльності» Кт6432 «Податкові зобов`язання» та Дт6432 «Податкові зобов`язання» Кт6412 «Податок на додану вартість» операцію за складеною податковою накладною № 6 від 31.05.2016 року. Суд першої інстанції вказав, що рахунок 64 "Розрахунки за податками й платежами" призначено для узагальнення інформації про розрахунки підприємства за усіма видами платежів до бюджету, включаючи податки з працівників підприємства, та за фінансовими санкціями, що справляються в дохід бюджету. На цьому рахунку також узагальнюється інформація про інші розрахунки з бюджетом, зокрема за податком на додану вартість. Отже, відображення позивачем вказаної операції на аналітичному рахунку Кт6432 «Податкові зобов`язання», тобто на відповідному аналітичному рахунку субрахунку 64 "Розрахунки за податками й платежами" не впливає на податковий облік підприємства та не спричиняє порушень вимог податкового законодавства. Разом з тим, порушення ПП "Вагові системи" вимог та приписів бухгалтерського обліку, який ведеться підприємством, не є тотожними порушенню вимог податкового законодавства. ПП "Вагові системи" відповідно до вимог Податкового кодексу України нараховано та сплачено податкові зобов`язання за операціями з постачання послуг зважування вантажів та технічного обслуговування засобів зв`язку для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на суму 1 874 994 грн. (в т.ч. ПДВ 312 499грн.), отже висновки перевірки про порушення п.185.1 ст.185, п.187.1, п.188.1 ст.188, п.194.1 ст.194, п.п. «г» п.198.5 ст.198 ПКУ, що призвело до заниження податку на додану вартість за березень 2016 року на суму 312 499грн. є безпідставними, а податкове повідомлення-рішення форми Р від 07.02.2020 року № в частині донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 312 499 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 78 124,75 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, позивачем нараховано та сплачено податкові зобов`язання за операціями з постачання послуг зважування вантажів та технічного обслуговування засобів зв`язку для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на суму 1 874 994грн. (в т.ч. ПДВ 312 499грн.), що підтверджено платіжним дорученням № 316 від 16.06.2016 року, згідно якого ПП "Вагові системи" було сплачено до бюджету ПДВ у розмірі 312 499грн., отже, таку операцію було правомірно віднесено до складу витрат Приватним Підприємством "Вагові системи". Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що висновки перевірки про порушення ПП "Вагові системи" норм податкового законодавства, що призвело до заниження податку на прибуток за період з 01.01.2016 р. по 29.11.2019 р. на 55 299 грн., у тому числі: 2016 рік заниження на 56 250 грн. є хибними, відтак податкове повідомлення-рішення форми Р від 07.02.2020 року №, яким Приватному підприємству "Вагові системи" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 55 246 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 13 811,50 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.20, п.26 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.11.1999 р. №318, п.1.3 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.07.1997 року № 141, ПП "Вагові системи" завищено інші операційні витрати (ряд. 2140) на суму ПДВ 312 499 грн. згідно податкової накладної № 6 від 31.05.2016 р., оскільки відповідно до наданого до перевірки бухгалтерського обліку та первинних документів, операцій, передбачених п.1.3 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, ПП "Вагові системи" у 2016 році не здійснювало. Також вказано, що перевіркою встановлено заниження податку на додану вартість на суму 321 359грн. по операціям з постачання послуг зважування вантажів та технічного обслуговування засобів зв`язку для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Посилається на те, що ПП "Вагові системи" підлягало обов`язковій реєстрації платником ПДВ у лютому 2016 року, проте зареєстровано 04.04.2016 року. В порушення п.185.1 ст.185, п.187.1, п.188.1 ст.188, п.194.1 ст.194 Податкового кодексу України при здійснення операцій на користь ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не нараховувало ПДВ при реалізації послуг на загальну суму ПДВ 312 499грн. Зокрема, щодо податку на додану вартість зазначив, що в порушення п. 181.1 ст. 181, ст.183 ПКУ позивачем не надано до контролюючого органу в термін до 10.02.2016 року реєстраційну заяву про реєстрацію платника ПДВ. Вказує, що в порушення п. 185.1 ст. 185, пп. «а» п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 194.1 ст. 194 ПКУ позивачем при реалізації працівникам путівок до пансіонатів «Червоні вітрила», «Азов» та санаторію-профілакторію «Джерело» не нараховано податок на додану вартість, внаслідок чого занижено податкові зобов`язання на 5 580грн. протягом 2017-2018 років. В порушення п. 201.10 ст. 201 ПКУ позивач не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на реалізацію вказаних путівок неплатникам ПДВ за вказаний період.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Щодо податку на додану вартість (податкові повідомлення-рішення № та №) посилається на те, що саном на 01.01.2016 року позивач не був зареєстрований як платник податку на додану вартість. Однак за результатами здійснення господарської діяльності у січні 2016 року загальна сума операцій з постачання послуг, що оподатковується ПДВ, перевищила 100000 грн., що має наслідком здійснення реєстрації платника ПДВ. 28.03.2016 року позивач звернувся до контролюючого органу про реєстрацію як платника ПДВ, однак порушив строк для подання такої заяви. Тому позивача було зареєстровано платником ПДВ лише 04.04.2016 року. В силу п. 183.10 ст. 183 ПКУ позивачем було нараховано ПДВ на вартість послуг, що постачалися протягом лютого-березня 2016 року, загальною сумою 312 499грн. та включено до декларації з ПДВ, яку було подано за період з 04.04.2016-31.05.2016 року. Оскільки платником ПДВ позивач зареєстрований лише 04.04.2016 року, то перший звітній період з ПДВ для позивача є період з 04.04.2016-31.05.2016 року, а обов`язок з подання декларації до контролюючого органу виникає лише з 01.06.2016 року. Тому порушень не відбулося, отже відсутні і підстави для винесення податкових повідомлень-рішень № та №. Стосовно податкового повідомлення-рішення № (податок на прибуток) зазначив, що відобразив у бухгалтерській звітності суму донарахованого ПДВ у розмірі 312499грн. як інші операційні витрати. Вказує, що витрати це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод (крім змін капіталу за рахунок його вилучення). Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» визначає витрати як зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які приводять до зменшення власного капіталу. В свою чергу Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати встановлює, що витратами звітного періоду є зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу. Витрати, визначаються витратами певного періоду одночасно визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені. Стаття «інші операційні витрати» звіту про фінансові результати підприємства включає усі інші витрати, що виникають в процесі операційної діяльності підприємства. Оскільки нарахування і сплата податкових зобов`язань нерозривно пов`язана з операційною діяльністю позивача, то правомірно віднесено їх до складу інших операційних витрат.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватне підприємство "Вагові системи" (ІК в ) зареєстровано 24.11.2011 року у встановленому законом порядку, з 24.10.2019 року перебуває в стані припинення за рішенням засновників, та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, в тому числі з 04.04.2016 року по 30.10.2019 року і як платник податку на додану вартість.

У період з 24.12.2019 року по 03.08.2019 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.7 п.78.1 ст. 77, п. 81.1 ст.81, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 06.12.2019 року №1563-п проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Вагові системи" з питань дотримання вимог податкового законодавства України, валютного законодавства, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по теперішній час.

За результатами перевірки 13.01.2020 року складено акт № 859/04-36-05-18/37862245.

На підставі акта перевірки № 859/04-36-05-18/37862245 від 13.01.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 07.02.2020 року:

- форми ПС № , яким до Приватному підприємству "Вагові системи" застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 340 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

- форми Р № в яким Приватному підприємству "Вагові системи" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 320 909 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 80 227,25 грн.

- форми Р № , яким Приватному підприємству "Вагові системи" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 55 246грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 13 811,50 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено ПП "Вагові системи" в адміністративному порядку та рішенням Державної податкової служби України № 14335/6/99-00-08-05-02-06 від 24.04.2020 року залишено без змін. (а.с. 99-104)

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. №290, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.11.1999 р. № 318, норми Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.07.1997 року № 141.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.

Предметом даного спору є протиправність/правомірність податкових повідомлень-рішень від 07.02.2020 року №, №, №, які прийняті на підставі висновків акту перевірки від 13.01.2020 року № 859/04-36-05-18/37862245.

Зокрема, в висновках вказаного акта перевірки зазначено про такі порушення:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5, п.6.1 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290, п.20, п.26 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.11.1999 р. № 318, п.1.3 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.07.1997 року № 141, що призвело до заниження податку на прибуток за період з 01.01.2016 р. по 29.11.2019 р. на 55299 грн., у тому числі: 2016 рік заниження на 56250 грн., 2017 рік завищення на 397 грн., 2018 рік завищення на 554 грн.,

- п.181.1 ст.181, п.183.2 ст.181 Податкового кодексу України не подання в термін до 10.02.2016 року до контролюючого органу реєстраційної заяви про реєстрацію платника ПДВ;

- п.49.1, п.49.2, п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.202.1 ст.202, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України за наявності показників, що підлягають декларуванню, не подано податкові декларації з податку на додану вартість за березень (податковий період лютий-березень) 2016 року та квітень 2016 року;

- п.185.1 ст.185, п.187.1, п.188.1 ст.188, п.194.1 ст.194, п.п. «г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 01.02.2016 р. по 30.10.2019 р. 320909 грн., у тому числі березень 2016 року 312499 грн.

Наслідком зазначених порушень стало прийняття податкових повідомлень-рішень від 07.02.2020 року:

- форми ПС № , яким до Приватному підприємству "Вагові системи" застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 340 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

- форми Р № в яким Приватному підприємству "Вагові системи" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 320 909 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 80 227,25 грн.

- форми Р № , яким Приватному підприємству "Вагові системи" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 55 246грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 13 811,50 грн.

Щодо застосування до ПП "Вагові системи" штрафних санкцій за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість у розмірі 340 грн. (податкове повідомлення-рішення форми ПС №), слід зазначити наступне (а.с. 92-93 т. 1).

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1 статті 49 Податковий кодекс України).

Відповідно до пункту 49.2 статті 49 Податковий кодекс України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податковий кодекс України).

Об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу (п.п. 134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 181.1 статті 181 Податкового кодексу України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Пунктами 183.1, 183.2 статті 183 Податкового кодексу України будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Отже вказана норма визначає подати реєстраційну заяву до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій (тобто більше 1 000 000 грн. протягом останніх 12 календарних місяців).

При цьому, відповідно до Узагальнюючої податкові консультації щодо окремих питань пов`язаних з обов`язковою ресторацією осіб як платників податку на додану вартість, яка затверджена наказом Державної податкової служби від 06.07.2021 року № 588, особа, яка не зареєстрована як платник податку на додану вартість, не має права подавати податкові декларації з податку на додану вартість, але може самостійно сплатити обраховану суму податку на додану вартість. При цьому штраф за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість до такої особи не застосовується.

Таким чином, особа, яка не зареєстрована як платник податку на додану вартість, не має права подавати податкові декларації з податку на додану вартість, при цьому штраф за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість до такої особи не застосовується.

В силу п. 53.1 ст. 53 ПКУ (наслідки застосування податкових консультацій) не може бути притягнута до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до узагальнюючої податкової консультації.

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

За приписами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (пункт 194.1 статті 194 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей, зокрема: якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця (п.п. «а» п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України).

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1 статті 203 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що у січні 2016 року позивачем було перевищено допустиму суму прибутку від здійснення операцій з постачання товарів, яка становить 1000000 гри.

Така обставина зобов`язувала ПП "Вагові системи" до 10 лютого 2016 року подати до контролюючого органу заяву про реєстрацію як платника ПДВ, а також нараховувати податок на додану вартість та подати відповідні декларації платника ПДВ.

Проте лише 28.03.2016 року позивач звернувся до контролюючого органу про реєстрацію як платника ПДВ.

Позивача зареєстровано платником ПДВ з 04.04.2016 року (свідоцтво платника № 200261572 від 04.04.2016 р.).

При цьому, до реєстрації платником ПДВ (до 04.042016 року) позивач не мав право подавати податкові декларації з податку на додану вартість.

Так, в силу Узагальнюючої податкові консультації щодо окремих питань пов`язаних з обов`язковою ресторацією осіб як платників податку на додану вартість, яка затверджена наказом Державної податкової служби від 06.07.2021 року № 588, особа, яка не зареєстрована як платник податку на додану вартість, не має права подавати податкові декларації з податку на додану вартість, але може самостійно сплатити обраховану суму податку на додану вартість. При цьому штраф за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість до такої особи не застосовується.

Отже відсутні підстави для накладення на позивача штрафу за неподання декларації з ПДВ в період коли позивач не був зареєстрований платником ПДВ.

За приписами п.п. «а» п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом ПП "Вагові системи" був період з 04.04.2016 р. по 31.05.2016 р., отже податкова декларація мала бути подана до 20.06.2016 р. включно, виходячи з того, що платником ПДВ позивач зареєстрований лише 04.04.2016 року, тому перший звітній період з ПДВ для позивача є період з 04.04.2016-31.05.2016 року, отже обов`язок з подання декларації до контролюючого органу виникає лише з 01.06.2016 року.

Отже, підстави для застосування до підприємства "Вагові системи" штрафних санкцій за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість в розмірі 340грн. - відсутні, таким чином податкове повідомлення-рішення форми ПС від 07.02.2020 року № , є безпідставним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми Р № , яким Приватному підприємству "Вагові системи" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 320 909 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 80 227,25 грн. (податкове повідомлення-рішення форми Р №) (а.с. 94-95).

Зокрема позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Р № в частині донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 312 499 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 78 124,75 грн.

Слід зазначити, що податок на додану вартість (ПДВ) - це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець (податковий агент).

Основою для розрахунку ПДВ виступає додана вартість - знов створена вартість підприємством за рахунок його власних факторів виробництва (землі, капіталу, робочої сили, підприємництва).

Додана вартість складається з: 1) ренти, оренди; 2) амортизації; 3) заробітної плати; 4) прибутку.

Облік ПДВ та визначення сум цього податку нерозривно пов`язані з такими основними поняттями як податкове зобов`язання (загальна сума податку на додану вартість, одержана платником ПДВ в звітному періоді (в складі вартості проданих покупцеві товарів, робіт, послуг)); податковий кредит (сума ПДВ, на яку платник цього податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена за правилами, встановленими Податковим кодексом України); бюджетне відшкодування (відшкодування від`ємного значення ПДВ платнику цього податку (за умови підтвердження правомірності бюджетного відшкодування)).

Контролюючий орган збільшив суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 320 909 грн. та застосуванням штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 80 227,25 грн, що в загальному розмірі склало 401 136грн. 25 коп. (а.с. 94 т. 1).

При цьому в розрахунку цієї суми контролюючий орган вказав періоди: липень, серпень, листопад 2017 року та лютий, березень, квітень та травень 2018 року, вказавши, що за березень 2016 року декларація не подана, тому визначив податкове зобов`язання в розмірі 312 499грн. (а.с. 95 т. 1).

Водночас, як зазначалося вище, в період: березень 2016 року, позивач не мав правових підстав для подачі декларації з ПДВ, оскільки статус платника ПДВ позивач набув лише з 04.04.2016 року.

Отже сума податкового зобов`язання, визначена відповідачем в розмірі 312 499 грн., та яка є складовою податкового повідомлення-рішення форми Р № є неправомірною, тому податкове повідомлення-рішення форми Р від 07.02.2020 року № в частині донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 312 499 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 78 124,75 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми Р № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 55 246грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 13 811,50 грн. (а.с. 90, 91 т. 1), колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Податок на прибуток підприємств - це загальнодержавний податок в Україні, такий податок є прямим, стягується з прибутку організації (підприємства, банку, страхової компанії, тощо).

Розраховуючи податок на прибуток відповідач зазначив, що станом на 15.02.2017 року (дату подачі декларації №927003523 за звітний податковий період - 2016 рік) виявлено заниження податкового зобов`язання на суму 56 250 грн. (а.с. 91 т. 1).

При цьому, з урахуванням встановлення завищення податкового зобов`язання на суму 450грн та 554 грн. за податковий період 2017 та 2018 роки, контролюючий орган визначив загальну суму податкового зобов`язання за період 2016, 2017, 2018 роки в розмірі 55 246 грн. (а.с. 91 т. 1).

З урахуванням 25% штрафу (13 811,50грн.) загальна сума податку на прибуток визначена контролюючим органом в розмірі 69 056,50грн. (а.с. 90, 91 т. 1).

Контролюючий орган вважає, що позивачем при формуванні податку на прибуток порушено:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України,

- п.5, п.6.1 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. №290,

- п.20, п.26 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.11.1999р. №318,

- п.1.3 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.07.1997 року №141 (абз. 12 стор.5 акту перевірки (а.с. 41 т.1).

Вказує, що ці порушення призвели до заниження податку на прибуток за період з 01.01.2016 р. по 29.11.2019 р. на суму 55 299 грн., у тому числі: 2016 рік заниження на 56 250 грн., 2017 рік завищення на 397 грн., 2018 рік завищення на 554 грн.,

Зазначає, що позивачем завищено інші операційні витрати (ряд. 2140) на суму ПДВ 312 499грн. згідно податкової накладної №6 від 31.05.2016 року.

При цьому, відповідач зазначає, що пунктом 1.3 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.07.1997 року № 141, передбачено, що суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість відображаються платниками цього податку за кредитом субрахунку 641 "Розрахунки за податками", аналітичний рахунок "Розрахунки за податком на додану вартість" у кореспонденції з дебетом: рахунків обліку витрат діяльності - у випадках:

- втрат і витрат матеріальних цінностей та інших ресурсів понад встановлені норми;

- ліквідації основних засобів за рішенням платника податку у випадках, передбачених законодавством;

- безоплатної поставки матеріальних цінностей (у тому числі основних засобів), робіт і послуг;

- невиробничого використання матеріальних цінностей (крім основних засобів), робіт і послуг;

- використання раніше придбаних матеріальних цінностей (крім основних засобів), робіт і послуг в операціях, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, що не є господарською діяльністю платника податку;

- перевищення фактичної собівартості проданих товарів, робіт, послуг над фактичною ціною їх продажу в частині податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету.

Відповідач вважає, що позивачем було неправомірно внесено до складу інших операційних витрат та відображено проводками Дт979 «Інші витрати операційної діяльності» Кт6432 «Податкові зобов`язання» та Дт6432 «Податкові зобов`язання» Кт6412 «Податок на додану вартість» операцію за складеною податковою накладною № 6 від 31.05.2016 року.

При цьому позивач зазначає, що рахунок 64 "Розрахунки за податками й платежами" призначено для узагальнення інформації про розрахунки підприємства за усіма видами платежів до бюджету, включаючи податки з працівників підприємства, та за фінансовими санкціями, що справляються в дохід бюджету. На цьому рахунку також узагальнюється інформація про інші розрахунки з бюджетом, зокрема за податком на додану вартість.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відображення позивачем вказаної операції на аналітичному рахунку Кт6432 «Податкові зобов`язання», тобто на відповідному аналітичному рахунку субрахунку 64 "Розрахунки за податками й платежами" не впливає на податковий облік підприємства та не спричиняє порушень вимог податкового законодавства.

Разом з тим, слід зазначити, що приписи бухгалтерського обліку, який ведеться підприємством "Вагові системи", не є тотожними приписам вимог податкового законодавства.

Зокрема, в даному випадку підприємством "Вагові системи" у відповідності до вище вказаних вимог Податкового кодексу України нараховано та сплачено податкові зобов`язання за операціями з постачання послуг зважування вантажів та технічного обслуговування засобів зв`язку для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на суму 1 874 994грн. (в т.ч. ПДВ 312 499грн.), що відповідачем не спростовано.

Водночас, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема на принципі превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (стаття 4 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні).

Також частиною 2 статті 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Отже висновки акту перевірки про порушення п.185.1 ст.185, п.187.1, п.188.1 ст.188, п.194.1 ст.194, п.п. «г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за березень 2016 року на суму 312 499грн. - є безпідставними.

Наказом Міністерства фінансів України від 31.11.1999 року №318 затверджено Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (далі Положення).

Згідно пункту 5 розділу 5 Положення витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені (пункт 6 розділу 5 Положення).

Згідно пункту 26 Положення до складу елемента "Інші операційні витрати" включаються витрати операційної діяльності, які не увійшли до складу елементів, наведених в пп.22-25 цього Положення (стандарту), зокрема витрати на відрядження, на послуги зв`язку, плата за розрахунково-касове обслуговування тощо.

Згідно Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, які затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2013 року № 433, у статті "Інші операційні витрати" відображаються:

- собівартість реалізованих виробничих запасів, необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття;

- відрахування на створення резерву сумнівних боргів і суми списаної безнадійної дебіторської заборгованості відповідно до Положення (стандарту) 10;

- втрати від знецінення запасів;

- втрати від операційних курсових різниць;

- визнані економічні (фінансові) санкції;

- відрахування для забезпечення наступних операційних витрат, а також усі інші витрати, що виникають в процесі операційної діяльності підприємства (крім витрат, що включаються до собівартості продукції (товарів, робіт, послуг)).

Підприємством "Вагові системи" у відповідності до вище вказаних вимог Податкового кодексу України нараховано та сплачено податкові зобов`язання за операціями з постачання послуг зважування вантажів та технічного обслуговування засобів зв`язку для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на суму 1 874 994 грн. (в т.ч. ПДВ 312 499грн.), що підтверджено платіжним дорученням № 316 від 16.06.2016 року, згідно якого ПП "Вагові системи" було сплачено до бюджету ПДВ у розмірі 312 499грн.

Національне положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 1«Загальні вимоги до

фінансової звітності», що затверджене Наказом Міністерства фінансів України 07.02.2013 № 73, визначає витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

В свою чергу Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16, що затверджене Наказом Міністерства фінансів України 31.12.99 N 318 у пунктах 6 та 7 встановлює, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Також, Методичні рекомендації щодо заповнення форм фінансової звітності, які затверджені Наказом Міністерства фінансів України 28.03.2013 № 433, встановлюють, що стаття «Інші операційні витрати» звіту про фінансові результати підприємства охоплює крім іншого, усі інші витрати, що виникають в процесі операційної діяльності підприємства.

Оскільки нарахування і сплата податкових зобов`язань нерозривно пов`язана з операційною діяльністю позивача, то Приватне Підприємство "Вагові системи" правомірно віднесено їх до складу інших операційних витрат, а саме відображено проводками Дт979 «Інші витрати операційної діяльності» Кт6432 «Податкові зобов`язання» та Дт6432 «Податкові зобов`язання» Кт6412 «Податок на додану вартість» операцію за складеною податковою накладною № 6 від 31.05.2016 року.

Отже, зазначену операцію Приватне Підприємство "Вагові системи" правомірно віднесло до складу витрат.

З огляду на викладене висновки перевірки про порушення ПП "Вагові системи" п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5, п.6.1 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290, п.20, п.26 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.11.1999 р. № 318, п.1.3 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.07.1997 року № 141, що призвело до заниження податку на прибуток за період з 01.01.2016 р. по 29.11.2019 р. на 55 299 грн., у тому числі: 2016 рік заниження на 56250 грн. не зайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином податкове повідомлення-рішення форми Р від 07.02.2020 року №, яким Приватному підприємству "Вагові системи" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 55 246 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 13 811,50 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки порушень, про які зазначає відповідач в акті перевірки не підтверджені, то відсутні підстави для висновку про правомірність винесення податкових повідомлень-рішень № та №, № .

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 10.02.2021 та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 10.02.2021.

Повний текст постанови виготовлено 17.02.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова