Справа № 620/174/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року Чернігів Справа № 620/174/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області призначити і здійснити виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 па підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 06.11.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняти ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), довідки про заробітну плату № 77 від 07.03.2017, видану Відокремленим підрозділом «Шахтоуправління «Волинське» і № 110/07 від 11.08.2014, видану Державним підприємством Шахта «Лісова», та здійснити обрахунок та виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) пенсії з урахуванням вказаних довідок, з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 06.11.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на момент подачі заяви про призначення пенсії по Списку № 1 йому виповнилося 52 роки і загальний стаж роботи становить 24 роки 10 місяців 19 днів, з них 8 років 1 місяць 5 днів на роботах з особливо важкими умовами праці, що відносяться до Списку № 1. Також, вказує, що має трудовий стаж, який дає право на пільгову пенсію за Списком № 1 зі зменшенням пенсійного віку, що підтверджується трудовою книжкою та довідками № 7 від 07.09.2016, № 33 від 05.09.2016, № 108/02 від 11.08.2014 та № 01-1021 від 30.08.2016. Таким чином, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області були відсутні правові підстави відмови у призначенні пенсії, чим позбавлено позивача передбачених законом гарантій.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу надати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач скористався своїм правом та 05.02.2021 через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 1 зі зниженням пенсійного віку, внаслідок відсутності пільгового стажу, підтвердженого документами, визначеними чинним законодавством. Також, Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області вказує, що надані позивачем документи правомірно не були взяті до уваги при прийнятті рішення щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Разом з тим, позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідач не спростував тверджень стосовно суті позовних вимог, адже факт роботи на посадах, які дають право на пільгову пенсію, підтверджений трудовою книжкою та відповідними довідками. Вказує, що у відповідача відсутні будь-які відомості, що ДП «Шахта «Лісова» та Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Волинське», є підприємствами, які створені у порядку не передбаченому законодавством України, отже довідки про заробітну плату повинні бути враховані при обрахунку пенсії. Також, згідно з відомостями з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємства, що вказують на періоди роботи, а саме: Шахта «Зоря» ДП «Сніжнеантрацит», Відокремлений підрозділ Управління допоміжного виробництва» ДП «Торезантрацит», ДП «Шахта «Лісова», Шахтоуправління «Волинське» ДП «Торезантрацит» не перебувають в процесі припинення.

Відповідно до ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 06.11.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (через Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон України № 1058-IV), із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України № 1058-IV. На підтвердження стажу роботи на посадах, віднесених до Списку № 1 позивач надав оригінали документів для призначення пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 2500-1602-8/46446 від 27.11.2020 позивача повідомлено, що згідно із заявою від 06.11.2020 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на пільгових умовах по Списку № 1 (а. с. 18-19).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 4835-5071/К-02/8-2500/20 від 14.12.2020 позивачу відмолено у призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 1 зі зниженням пенсійного віку із-за відсутності пільгового стажу (а. с. 20-21).

Вважаючи, що відмова відповідача у призначенні пільгової пенсії є неправомірною, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058).

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною 1 статті 114 Закону №1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Аналіз вказаних вище правових норм дозволяє прийти до висновку, що чоловікам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, пенсія за віком на пільгових умовах призначається:

1) після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, або

2) наявності страхового стажу не менше 21 року 6 місяців, з них не менше 10 років на зазначених роботах, в разі досягнення 50 років у період з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року, або

3) зі зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058 (тобто, 60 років), на 1 рік за кожний повний рік роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, на підземних роботах за списком № 1, в разі наявності загального стажу на зазначених роботах не менше 5 років.

Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, на даний час діє в редакції постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 зі змінами, внесеними постановою № 479 від 04.07.2017, № 708 від 14.08.2019.

Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах включені до Списку №1 згідно з абзацом другим підрозділу 1 розділу I вказаного підзаконного нормативно-правового акту.

При цьому, суд зауважує, що працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, включались до Списку №1 і за попередніми постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, №773 від 15.11.1994, №36 від 16.01.2003, а також постановою Ради Міністрів СРСР №173 від 22.08.1956.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 затверджений Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Пунктом 3 зазначеного Порядку закріплено правило, згідно з яким при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 4 Порядку №383 передбачено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (п.п.4.1 п.4 Порядку №383).

За правилами п.п.4.2 п.4 Порядку №383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Крім того, п.п.4.3. п.4 Порядку №383 передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

В силу вимог пункту 4.4. Порядку №383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

За правилами пункту 10 зазначеного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993. Останнім, в свою чергу, передбачено, що в уточнюючій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як слідує з вищеописаних матеріалів справи, позивач на час звернення до відповідача досяг 52 роки.

Наявними в матеріалах справи відомостями трудової книжки, як основного документа підтверджується повний стаж роботи позивача на підземних роботах та інші обставини, що визначають його право на пенсію на пільгових умова, а саме такі записи:

у Шахті «Річна» ВО «Торезантрацит»: з 05.10.1992 (згідно наказу № 58к від 14.10.1992) по 19.01.1995 (згідно наказу № 7/к від 20.01.1995 року);

у Шахті «Лісна» ВО «Торезантрацит»: з 06.02.1995 (згідно наказу № 34/к від 08.02.1995) по 22.03.1998 (згідно наказу № 59/к від 23.03.1998);

у Шахті «3-біс» ВО «Торезантрацит»: з 07.06.1999 (згідно наказу № 78/к від 07.06.1999) по 31.03.2001 (згідно наказу 52/к від 30.03.2001 рік); з 03.09.2001 (згідно наказу № 146/к від 03.09.2001) по 14.03.2002 (згідно наказу № 45/к від 13.03.2002 рік);

у Шахті «Зоря» ВО «Сніжнеантрацит»: з 09.04.2001 (згідно наказу № 153к від 09.04.2001) по 05.08.2001 (згідно наказу № 318к від 07.08.2001).

Окрім того, право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 додатково підтверджується довідками: № 7 від 07.09.2016; № 33 від 05.09.2016; № 108/02 від 11.08.2014 та № 01-1021 від 30.08.2016.

Також, позивачем Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області було надано довідки про заробітну плату № 110/07 від 11.08.2014, № 34 від 05.09.2016 та № 77 від 07.03.2017, але ГУ ПФ України в м. Києві відмовилось приймати довідку про заробітну плату № 77 від 07.03.2017, видану Відокремленим підрозділом «Шахтоуправління «Волинське», за період з 05.10.1992 по 19.01.1995, тому вказана довідка була долучена до матеріалів пенсійної справи позивача поштою 10.11.2020.

Як слідує з відзиву на позов, відповідачем вищезазначені довідки до уваги не прийняті внаслідок того, що їх видано підприємствами, які знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Такі твердження відповідача суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З вищевикладеного слідує, що законодавцем встановлено заборону на використання тільки тих документів, що видані органами, розташованими на тимчасово окупованій території України, якщо ці органи створені у порядку не передбаченому законодавством України.

У відповідача відсутні будь-які відомості, що ДП «Шахта «Лісова» та Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Волинське», є підприємствами, які створені у порядку не передбаченому законодавством України.

Натомість, згідно з відомостями з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємства, що вказують на періоди роботи, а саме: Шахта «Зоря» ДП «Сніжнеантрацит», Відокремлений підрозділ Управління допоміжного виробництва» ДП «Торезантрацит», ДП «Шахта «Лісова», Шахтоуправління «Волинське» ДП «Торезантрацит» не перебувають в процесі припинення.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Європейський суд з прав людини у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначив наступне: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Крім цього, суд зауважує, що у відповідності до законодавства у сфері пенсійного забезпечення обов`язок щодо перевірки обґрунтованості відомостей, зазначених у довідках про заробітну плату пенсіонерів, покладено виключно на Пенсійні органи, а делегування такого обов`язку взагалі не передбачено. Цей факт свідчить про те, що вимога відповідача щодо підтвердження інформації, яка міститься у довідці, первинними документами є необґрунтованою та такою, що безпідставно перекладає функціональні обов`язки органу державної влади на громадянина України та створює перепони у реалізації його гарантованого права на соціальний захист.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені норми права, враховуючи обставини справи та наявні докази, суд приходить до висновку про те, що позивач, звертаючись до Пенсійного органу для призначення пенсії надав всі необхідні документи, передбачені відповідним порядком, що свідчить про безпідставність доводів відповідача та протиправне неврахування ним довідок ДП «Шахта «Лісова» та Відокремленого підрозділу «Шахтоуправління «Волинське», при призначенні пенсії позивачу.

Одночасно суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За правилами частини 2 вказаної статті, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Крім того, згідно з абз.10 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Матеріалами справи підтверджується, що за наслідками звернення позивача за призначенням пенсії відповідачем не заперечується розрахований страховий стаж позивача 24 роки 10 місяців 19 днів.

Також, відповідно до статті 12 Закону № 1058, особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 цього Закону, у тому числі особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, а також в аспірантурі та докторантурі, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Зазначені особи можуть брати добровільну участь у солідарній системі або в накопичувальній системі пенсійного страхування, або одночасно в обох системах відповідно до укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Крім того, суд зауважує, що згідно п.1 ч.1 ст. 45 Закону № 1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 77, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області призначити і здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 па підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 06.11.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняти ОСОБА_1 довідки про заробітну плату № 77 від 07.03.2017, видану Відокремленим підрозділом «Шахтоуправління «Волинське» і № 110/07 від 11.08.2014, видану Державним підприємством Шахта «Лісова», та здійснити обрахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням вказаних довідок, з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 06.11.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області сплачений судовий збір у сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ).

Повний текст рішення виготовлено 02 березня 2021 року.

Суддя О.В. Заяць