Справа № 826/22869/15
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року

м. Київ

справа № 826/22869/15

адміністративне провадження № К/9901/4612/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/22869/15

за позовом ТОВ "Дженерал сістем" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Волкова Олександра Юрійовича, треті особи: ПАТ "Банк "Київська Русь", ПП "Виробничо-комерційна фірма "Інтар", ТОВ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Ніко Фінанс", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання утриматись від вчинення дій, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" Волкова Олександра Юрійовича на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Желтобрюх І.Л., суддів: Мамчура Я.С., Шостака О.О.,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дженерал сістем» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, де треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Інтар», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс», та просило визнати протиправним та скасувати рішення (повідомлення) про визнання нікчемним договору відступлення права вимоги від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс», оформлене листами від 05.06.2015 № 4715/16 та від 01.09.2015 №7772/16; зобов`язання утриматись від вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності вищеозначеного договору.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року вирішено: Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 січня 2016 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дженерал систем» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправним та скасувати рішення (повідомлення) про визнання нікчемним договору відступлення права вимоги від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс», оформлене листами від 05.06.2015 № 4715/16 та від 01.09.2015 №7772/16.

Визнати протиправним та скасувати рішення (повідомлення) про визнання нікчемним договору відступлення права вимоги від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс», оформлене листами від 05.06.2015 № 4715/16 та від 01.09.2015 №7772/16.

В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Як встановлено, 19.03.2015 між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Первинний кредитор передає, а новий кредитор приймає в повному обсязі права Первинного кредитора як кредитора, що виникли на підставі Кредитного договору від 29.01.2014 №10510-45.1-14-2 з усіма діючими частинами та доповненнями до нього, укладеного між Банком та ОСОБА_1 , а саме: право вимоги погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та можливих штрафних санкцій, а Новий кредитор зобов`язується оплатити таке відступлене Первісним кредитором право вимоги на умовах і в порядку, визначених Договором відступлення.

Право вимоги на дату укладання вказаного Договору, тобто на 19 березня 2015 року, визначено сторонами у розмірі 10 851 549,98 грн., в тому числі заборгованість за кредитним договором - 9 300 000,00 грн. та нараховані проценти -1 551 549,98 грн.

Також, 19.03.2015 ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» та ПП «ВКФ «Інтар» уклали договір про відступлення права вимоги, що виникло на підставі Кредитного договору від 29.01.2014 №10510-45.1-14-2 з усіма діючими змінами та доповненнями до нього, укладеного між Банком та ОСОБА_1 на тих же умовах що і договір від 19.03.2015, який укладений між Банком та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс».

Водночас, постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №190 ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв`язку з чим, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.03.2015 №61 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. з 20.03.2015.

В подальшому, 15.06.2015 ПП «ВКФ «Інтар» та ТОВ «Дженерал Сістем» уклали Договір про відступлення права вимоги, що виникло на підставі Кредитного договору від 29.01.2014 №10510-45.1-14-2 з усіма діючими змінами та доповненнями до нього. Виконання зобов`язань за вказаним Договором підтверджується Актом від 26.06.15 року.

16 Липня 2015 на підставі постанови Правління Національного банку України №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 липня 2015 року №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова О.Ю. строком на 1 рік з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року включно.

Листом від 05.06.2015 Уповноважена особа Фонду повідомила ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» про нікчемність договору про відступлення права вимоги від 19.03.2015.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновок Уповноваженої особи Фонду щодо нікчемності Договору про відступлення права вимоги від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс», з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є обґрунтованим та підтверджується звітом ТОВ «Торговий Дім «Ріелтер - Україна» від 20.06.2015 про оцінку права вимоги боргових зобов`язань, що належить ПАТ «Банк «Київська Русь» згідно з кредитним договором №10510-45.1-14-2-1 на відкриття відкличної невідновлювальної кредитної лінії від 29.01.2014 з усіма договорами про знесення змін, які діють між ПАТ «Банк «Київська Русь» та гр. ОСОБА_1 , згідно якого вартість об`єкта оцінки станом на 19.03.2015 складає 14 441 353,55 грн.

Тобто, на переконання суду першої інстанції, в даному випадку банком було відчужено право вимоги за ціною, нижчою від звичайної, що, на думку суду, є підставою для визнання договору нікчемним.

На переконання суду апеляційної інстанції, відповідачем як суб`єктом владних повноважень на порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України не доведено жодними належними та допустимими доказами правомірність рішення (повідомлення) про визнання нікчемним договору відступлення права вимоги від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс», оформлене листами від 05.06.2015 № 4715/16 та від 01.09.2015 №7772/16, з огляду на що воно підлягає скасуванню як протиправне.

Разом з тим, надаючи правову оцінку обставинам справи в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідачів утриматись від вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності договору відступлення права вимоги від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про їх передчасність та безпідставність, оскільки такі вимоги спрямовані на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, що суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

У касаційній скарзі відповідач заявив вимогу про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У письмових запереченнях ТОВ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Ніко Фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Дженерал Сістем" вказали, що вважають касаційну скаргу необґрунтованою, просили залишити її без задоволення.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення у справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З висновками судів не можливо погодитись з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Згідно із частинами 1, 2, 10 статті 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів із затвердженням її результатів. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, №910/24198/16 від 16 травня 2018 року та №819/353/16 від 04 липня 2018 року.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, такий наказ, а тим більше лист щодо повідомлення про визнання нікчемним договору, не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й боржників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

Із зазначеного можна зробити висновок, що права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Отже, встановлена правова природа згаданого повідомлення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення (повідомлення) про визнання нікчемним договору відступлення права вимоги від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс», оформлене листами від 05.06.2015 № 4715/16 та від 01.09.2015 №7772/16; зобов`язання відповідачів утриматись від вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності вказаного договору не можуть розглядатися в судах (у тому числі цивільних та господарських).

Вказана правова позиція була викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 826/1071/16.

За правилами абзацу першого частини першої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 та частини першої статті 354 КАС ухвалені у цій справі в порядку адміністративного судочинства судові рішення підлягають скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Керуючись статтями 343, 349, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" Волкова Олександра Юрійовича задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 січня 2016 року у справі № 826/22869/15 - скасувати, провадження у справі - закрити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик А.І. Рибачук