Справа № 160/7830/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/7830/20
(суддя Голобутовський Р.З., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі №160/7830/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» 10 липня 2020 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області, згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2020 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення повинно бути скасоване, оскільки акт перевірки щодо несвоєчасної реєстрації податкової накладної від 09.09.2019 р. №10 отримано ним 30.01.2020 року тобто в день прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, чим фактично позбавлено позивача можливості подати на нього свої заперечення та додаткові документи. Крім того, відповідачем не дотримано термінів прийняття оскарженого рішення, оскільки датою відліку робочих днів, визначених п. 86.8 Податкового кодексу України, є день, наступний за днем вручення платнику податків акта перевірки.

Отже оскаржене рішення прийняте з порушенням встановлених правил та процедур, та передчасно.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у задоволені адміністративного позову відмовлено, оскільки належними доказами не підтверджено доводи позивача про позбавлення його можливості подати заперечення на акт перевірки.

За таких обставин, порушень процедури прийняття податкового повідомлення-рішення з матеріалів справи не встановлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, неповного з`ясування судом обставин справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає про «відсутність належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм», неврахування судом першої інстанції постанови Верховного Суду від 15.01.2019 року по справі № 826/3576/15, неправильне тлумачення п.86.8 ст. 86 ПК України.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем 17.01.2020 року на підставі пп. 19-1.1. п. 19-1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, у порядку пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України (далі ПК України) проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю ДАК-ЕНЕРГЕТИКА () з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за вересень 2019 року, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних у грудні 2019 року.

За результатами перевірки складено акт № 2445/04-36-53-30/33165522 від 17.01.2020 року (далі акт перевірки) (а.с. 13-14).

За висновком цього акта встановлено порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме: порушено граничні строки реєстрації по 1 податковій накладній/розрахункам коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за вересень 2019 року на загальну суму податку на додану вартість 2821800,00грн., у тому числі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів на загальну суму ПДВ 2821800,00 грн:

- податкова накладна №10 від 09.09.2019, граничний строк реєстрації 30.09.2019 р., фактично зареєстрована 26.12.2019 р., кількість днів порушення строку 87 днів, сума ПДВ 2821800,00 грн.

Відповідальність платника передбачена п. 120-1.1. ст. 120-1 ПК України у розмірі 40% від суми ПДВ в означеній податковій накладній, загальна сума штрафу становить 1128720 грн.

Копія акта перевірки вручена головному бухгалтеру ТОВ ДАК-ЕНЕРГЕТИКА 17.01.2020 р.

Докази подання заперечень на акт матеріали справи не містять.

30.01.2020 року на підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми Н № від 30.01.2020 року, згідно з яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1128720,00 грн (а.с.15).

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача прийняте на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України. Враховуючи наявність обставин первинного отримання представником позивачем акта перевірки саме 17.01.2020 року, позивачем пропущено визначений законодавством України строк подання заперечень на нього.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Згідно з п. 76.1. ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно з п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Відповідно до п. 76.2. ст. 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 86.2. ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42.5. ст. 42 ПК України).

Відповідно до п. 86.7 ст.86 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Таким чином враховуючи положення зазначених правових норм, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що законодавцем передбачена можливість у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, подати свої заперечення на такий акт протягом 10 робочих днів з робочого дня, наступного за днем отримання акта.

Проте, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у вигляді примірника акта на якому стоїть відповідна відмітка про його вручення (а.с. 43), та які спростовують твердження позивача щодо отримання акта перевірки позивачем саме 30.01.2020 року, та встановивши обставини отримання позивачем акта перевірки 17.01.2020 року, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, щодо не підтвердження доводів позивача про позбавлення його можливості подати заперечення на акт перевірки з урахуванням того, що зазначений десятиденній строк, який рахується саме в робочих днях, розпочався 20.01.2020 року тобто наступного робочого дня після вручення акта та закінчився 31.01.2020 року.

Водночас оскаржене податкове повідомлення-рішення № було прийнято відповідачем 30.01.2020 року, тобто до закінчення вказаного строку та як наслідок без врахування права позивача подати заперечення на акт перевірки до 31.01.2020 року включно та з порушенням його права брати участь у розгляді заперечень, тобто з порушенням норм пунктів 86.7, 86.8 статті 86 Податкового кодексу України. Відтак оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Верховний Суд вже зробив висновок щодо такого застосування норм Податкового кодексу України в подібних правовідносинах у постанові від 15.01.2019 у справі №826/3576/15.

Підстав для відступу від цього висновку суд у цій справі не знаходить.

Варто звернути увагу на те, що в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, на переконання суду, свою позицію щодо правомірності оскарженого рішення не довів.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню на користь позивача 42327,30 грн. судового збору, сплаченого при поданні адміністративного позову та апеляційної скарги, виходячи з розрахунку: 16930,92 грн. + 25396,38 грн. = 42327,30 грн.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для його скасування та прийняття нової постанови, якою позов слід задовольнити повністю.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 3 частини 1 статті 315, статтями 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі №160/7830/20 скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровської області податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровської області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 42327 (сорок дві тисячі триста двадцять сім) грн 30 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 25 лютого 2021 року.

Повне судове рішення складено 02 березня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко