Справа № 280/2325/20
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Справа № 280/2325/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Прус Я.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи»

до Національного банку України

про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прості займи» (далі ТОВ «Прості займи», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до із позовом до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі Нацкомфінпослуг), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 26.02.2020 №83/109/15-4/9-П.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказує, що оскаржувана постанова винесена всупереч приписам чинного законодавства, яке регламентує повноваження Нацкомфінпослуг, з грубим порушенням порядку застосування заходів впливу, а також без урахування фактичних обставин. Звертає увагу суду, що в оскарженій постанові зроблений хибний висновок про скоєння правопорушення Товариством, яке на думку відповідача полягає в невиконанні Вимоги Нацкомфінпослуг №25989/15-8 від 03.12.2019, однак листом від 11.12.2019 №433-Ю позивач просив повідомити, які саме фізичні особи-споживачі послуг звертались зі скаргами та які саме документи .щодо таких звернень потрібні Нацкомфінпослуг для виконання покладених на неї функцій та якими нормами законодавства встановлено обов`язок учасника ринку фінансових послуг подавати запитувану інформацію у формі, обсязі та у строки, зазначені у Вимозі. Зауважує, що відповідно до вимоги Нацкомфінпослуг вимагала надати інформацію щодо договорів надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладених Товариством, за якими позичальники прострочили виконання зобов`язання (повернення кредиту та сплата процентів), тобто за весь час існування Товариства, що по суті є перевіркою діяльності Товариства. Вважає, що у Нацкомфінпослуг відсутні повноваження вимагати від суб`єктів ринку фінансових послуг надання документів та інформації у формі та у обсязі, які визначені у Вимозі №25989/15-8 від 03.12.2019. Крім того, на думку позивача, ТОВ «Прості займи» було позбавлене обов`язку та можливості розглянути вимогу №25989/15-8 від 03.12.2019 по суті та задовольнити її з огляду на те, що вона підписана не особою, уповноваженою діяти згідно з Законом від імені Нацкомфінпослуг, а тому така вимога направлена на адресу позивача з перевищенням повноважень, є втручанням в господарську діяльність та містить протиправну вимогу про розкриття персональних даних фізичних осіб та надання усіх укладених договорів, за якими позичальники прострочили виконання зобов`язання. З огляду на викладене, вважає, що Нацкомфінпослуг застосувала до позивача санкції за ненадання інформації, надання якої Законом не вимагається, за наслідками направлення вимоги, обґрунтованої нормою Закону, яка взагалі не передбачає право вимагати будь-яку інформацію, а тому просить визнати протиправною та скасувати оскаржену постанову від 26.02.2020 №83/109/15-4/9-П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

Ухвалою судді від 13.04.2020 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою суду від 28.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 26.05.2020 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

22 травня 2020 року від представника Нацкомфінпослуг надійшов відзив (вх. №23662) на адміністративний позов, у якому вказує, що Нацкомфінпослуг наділена повноваженнями щодо надсилання фінансовим установам вимог про надання інформації та документів, а фінансові установи, в свою чергу, повинні такі вимоги виконувати у повному обсязі. Вказує, що направлена Товариству вимога складена Нацкомфінпослуг в межах законодавчо визначеної компетенції, а обсяг та зміст витребуваної інформації в повній мірі відповідає завданням Нацкомфінпослуг як державного регулятора ринків надання фінансових послуг, а тому є обов`язкова до виконання фінансовою установою ліцензіатом. Зауважує, що твердження позивача про те, що повноваження особи, що підписала вимогу не підтверджено, спростовується приписами Положення про Нацкомфінпослуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 №1070/2011, а посилання позивача на ці обставини, як на підставу для не виконання вказаної вимоги свідчить про умисне ухилення позивача від її виконання, що є підставою для застосування такого впливу. Ураховуючи викладене, вважає, що направлення вимоги свідчить про виконання Нацкомфінпослуг функцій регулятора шляхом проведення аналізу дотримання позивачем процедури в частині надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та уникнення в майбутньому порушень прав споживачів ринку фінансових послуг і жодним чином не порушує персональну дані інших осіб, у зв`язку із чим Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.05.2020 відкладено розгляд справи на 23 червня 2020 року.

Представником позивача долучено до матеріалів справи відповідь на відзив (вх. №29072 від 23.06.2020), у якій додатково зауважує, що законодавцем чітко передбачено, що при наданні відповіді на вимогу регулятора на фінансову компанію не покладається обов`язок зі створення нової інформації, що потребує проведення аналітичної, статистичної чи іншої звітної роботи не передбаченої чинним законодавством. Наголошує, що зі змісту вимоги №25989/15-8 від 03.12.2019 випливає, що позивачем має бути підготовлена статистична інформація в результаті здійснення аналітичної роботи господарської діяльності компанії, про що він має подати відповідний звіт на адресу Нацкомфінпослуг у форматі xls та у форматі pdf, що прямо суперечить вимогам ст. 12-1, 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та п. 4 Положення про Нацкомфінпослуг. Крім того, стверджує, що як вбачається зі змісту вимоги, Нацкомфінпослуг не зазначила, які порушення законодавства про фінансові послуги вчинило Товариство, що відповідно унеможливлює витребування Нацкомфінпослуг у позивача інформації, яка не міститься в документах, що створюються фінансовою установою в процесі її діяльності та відповідно не надає право вимагати створення звітних даних, які не ведуться і не повинні вестись ТОВ «Прості займи».

Ухвалою суду від 23.06.2020 зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/1556/20 за адміністративним позовом ТОВ «Прості займи» до Нацкомфінпослуг про визнання протиправними та скасування вимог.

21 липня від представника позивача надійшли додаткові пояснення до адміністративного позові (вх. №33194), у яких вказує, що оскаржена постанова була винесена за ненадання Товариством інформації та документів на вимогу від 03.12.2019 №25989/15-8, яку позивач оскаржив до Запорізького окружного адміністративного суду. Так рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2020 по справі №280/1556/20 визнано протиправною та скасовано вимогу Нацкомфінпослуг від 03.12.2019 №25989/15-8.

Ухвалою суду від 18.12.2020 вирішено поновити провадження у справі з 14 січня 2021 року та призначити судове засідання на 14 січня 2021 року.

Відповідно до ухвали суду від 14.01.2021 здійснено процесуальне правонаступництво первинного відповідача Нацкомфінпослуг на її правонаступника Національний банк України (далі НБУ, відповідач), розгляд справи відкладений на 09 лютого 2021 року.

Від представника відповідача на адресу суду відзив не надходив.

Враховуючи приписи частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Прості займи» () зареєстроване юридичною особою 28.09.2016, Номер запису: 1 041301. Зареєстрованим видом діяльності підприємства є Код КВЕД 64.92 Інші види кредитування (основний).

Нацкомфінпослуг, відповідно до покладених на неї пунктом 3 Положення про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого указом Президента України від 23.11.2011 №1070 завдань щодо захисту прав споживачів фінансових послуг, відповідно до пп. 41 п. 4 Положення про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, п. 12 ч.1 ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» сформувало вимогу від 03.12.2019 №25989/15-8 щодо надання ТОВ «Прості займи» інформації та копій документів протягом 10 календарних днів з дня її отримання.

12.12.2019 позивачем направлено на адресу Нацкомфінпослуг відповідь на вимогу від 11.12.2019 №433-Ю, якою просило повідомити, які саме фізичні особи споживачі послуг товариства зверталися зі скаргами та які саме документи щодо таких звернень потрібні для виконання покладених на неї функції; повідомити, якими нормами законодавства встановлено обов`язок учасника ринку фінансових послуг подавати інформацію у формі, обсязі та строки, зазначені у вимозі.

22.01.2020 Нацкомфінпослуг складений Акт про неподання інформації ТОВ «Прості займи» №109/15-4/9, у якому зазначено, що листом від 11.12.2019 №433-Ю Товариство відмовило у наданні інформації та копій документів, що свідчить про вчинення ним правопорушення, зазначеного у п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в частині ненадання інформації, який направлений на адресу позивача супровідним листом від 29.01.2020 №698/15-8.

На підставі ст. 39, п. 3 ч. 1 ст. 40, п. 2 ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 42 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Нацкомфінпослуг винесено постанову від 26.02.2020 №83/109/15-4/9-П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, якою до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 34000,00 грн., яка направлена на адресу позивача супровідним листом від 27.02.2020 №1398/15-8

Вважаючи прийняту Нацкомфінпослуг постанову про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом про її скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664-III (далі Закон №2664-III), в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону №2664-III фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону №2664-III державне регулювання ринків фінансових послуг - здійснення державою комплексу заходів щодо регулювання та нагляду за ринками фінансових послуг з метою захисту інтересів споживачів фінансових послуг та запобігання кризовим явищам.

Частиною 1 ст. 21 Закону №2664-III встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України; щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Указом Президента України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» від 23.11.2011 №1070/2011 (який був чинний до 07.07.2020) на виконання Закону №2664-III утворено Нацкомфінпослуг та затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

За приписами п. 1, 2 вказаного Положення, Нацкомфінпослуг є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України. Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством. Нацкомфінпослуг у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Повноваження Нацкомфінпослуг визначені ст. 28 Закону №2664-III, згідно з п. 10, 12 ч. 1 якої Нацкомфінпослуг у межах своєї компетенції: у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення; надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Частиною 1 ст. 39 цього Закону передбачено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

При цьому, у силу положень ч. 2 цієї ж статті Закону №2664-III Нацкомфінпослуг обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Також, п. 3 ч. 1 ст. 40 Закону №2664-ІІІ передбачено, що Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Підпунктом 2 ч. 1 ст. 41 Закону №2664-ІІІ визначено, що Нацкомфінпослуг застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за: неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319 (що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за №2112/22424) затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги (далі Положення №2319). Судом застосовуються норми положення, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, у відповідності до пп. 3 п. 2.1 розділу ІІ Положення № 2319 Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 41-1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

За правилами п. 2.4. розділу ІІ Положення № 2319 рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Тобто, накладення штрафу є одним із видів заходів впливу на учасників ринків фінансових послуг за вчинені ними правопорушення на такому ринку.

При цьому, неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації є одним із видів вказаних порушень.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови є ненадання позивачем інформації на вимогу Нацкомфінпослуг від 03.12.2019 №25989/15-8.

Разом із тим, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі №280/1556/20 визнано протиправними та скасовано вимоги Нацкомфінпослуг щодо надання інформації та копій документів: №25989/15-8 від 03.12.2019, №47/15-8 від 03.01.2020, №23718/15-8 від 30.10.2019, №15816/15-8 від 11.07.2019, №19481/15-8 від 30.08.2019. Так, оцінивши усі докази, досліджені судом у їх сукупності, враховуючи норми чинного законодавства, суд під час розгляду справи №280/1556/20 дійшов висновку, що Нацкомфінпослуг під час складання та направлення ТОВ «Прості займи» вимог щодо надання документів та інформації, які були предметом оскарження у вказаній справі, діяв не у спосіб який визначено чинним законодавством.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі №280/1556/20 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі №280/1556/20 залишено без змін.

За правилами частини 2 статті 255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Тобто, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі №280/1556/20 набрало законної сили 03 листопада 2020 року.

Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 78 КАС України).

За таких обставин, враховуючи, що вимогу Нацкомфінпослуг від 03.12.2019 №25989/15-8 визнано протиправною та скасовано в судовому порядку, суд дійшов висновку, що у Нацкомфінпослуг були відсутні підстави для застосування до ТОВ «Прості займи» штрафних санкцій за ненадання інформації на вказану вимогу.

Стосовно решти доводів сторін, які стосуються безпосередньої вказаної вимоги, слід зазначити, що оскільки її вже скасовано судом, вказані посилання не приймаються. Також не приймаються доводи позивача про необґрунтоване визначення суми штрафу та порушення процедури розгляду справи про правопорушення у зв`язку із тим, що встановлення наявності чи відсутності вказаних порушень не породжує негативних наслідків для позивача за відсутності обов`язку надавати інформацію на скасовану вимогу.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Прийняте суб`єктом владних повноважень рішення у спосіб, що визначений Конституцією та законами України свідчить про те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Суд зазначає, що спірна Постанова від 26.02.2020 №83/109/15-4/9-П не може вважатись обґрунтованою та такою, що прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, за наведених вище підстав.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності оскарженого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39-А, офіс 25, ) до Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 26.02.2020 №83/109/15-4/9-П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

Стягнути з Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39-А, офіс 25, ) суму судового збору у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак