Справа № 440/669/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/669/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2021 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також - відповідач), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 21.10.2020 №123;

- зобов`язати відповідача з 13.03.2018 призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, зарахувавши до пільгового стажу по Списку№2 усі періоди пільгової роботи у ВСП "Колос", СТОВ "Велес", ПрАТ "Райз-Максимко", а також в колгоспі ім. Калініна, відповідно до записів трудової книжки та уточнюючих (пільгових) довідок, а також строкову службу в Радянській Армії з 11.05.1981 по 19.05.1983.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що після досягнення 55 років, у нього виникло право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки він понад 20 років пропрацював трактористом - машиністом у сфері сільського господарства. Однак, пенсійний орган неодноразово, не врахувавши висновки судів, відмовляв ОСОБА_1 у призначення пенсії з огляду на відсутність необхідної тривалості стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 70-71/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що на підставі поданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах пенсійним органом підтверджено стаж роботи позивача за професією (посадою) тривалістю 17 років 07 місяць 11 днів. Разом з цим, рішенням комісії при ГУПФ України в Полтавській області від 5.04.2018 №53 відмовлено у підтвердженні роботи позивача на посаді тракториста-машиніста з огляду на відсутність документів та відомостей про оплату праці на роботах у сфері сільського господарства у періоди з 1.11.1980 по 30.11.1980, з 1.04.1981 по 10.05.1981, з 20.05.1983 по 30.06.1983, з 1.01.1997 по 31.12.1998. Окрім того, представник відповідача зауважив, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справах №440/3776/18 та № 440/908/20 не містять приписів про зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

З урахуванням наведеної норми процесуального закону, подана позивачем 03.03.2021 відповідь на відзив не є заявою по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши докази по справі, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 працював трактористом з 1.07.1980 по 1981 рік та з 1983 року по 14.04.2000 у колгоспі ім. Калініна (з 14.11.1992 КСП Колос).

Також позивач у період з 14.04.2000 по 31.04.2004 працював трактористом в СТОВ Велес, а з 1.02.2004 по 27.03.2006 у Лубенській філії ЗАТ НВП Райз - Агро.

26.06.2018, з огляду на досягнення 55-річного віку, ОСОБА_1 звернувся до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах /а.с. 54/.

Рішенням Лубенського ОУПФ від 25.07.2018 №565 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Дане рішення оскаржене позивачем до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 7.12.2018 у справі №440/3776/18 /а.с. 16-20/ позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 25.07.2018 №565. Зобов`язано Лубенське ОУПФ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання цього рішення суду Лубенське ОУПФ повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 26.06.2018 про призначення пенсії за віком та рішенням від 19.02.2019 №87 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Своє рішення пенсійний орган мотивував посиланням на те, що рішенням комісії при ГУПФ України в Полтавській області від 5.04.2018 №53 відмовлено ОСОБА_1 у підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": з 1.11.1980 по 30.11.1980; з 1.04.1981 по 10.05.1981; з 20.05.1983 по 30.06.1983; з 1.01.1997 по 31.12.1998 з огляду на відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність зайнятості на зазначених роботах; відсутність відомостей про роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати, переведення на іншу роботу за 1997-1998 роки.

Крім того, відповідач зазначив, що згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 6.07.2018 №68, виданої СТОВ Велес, підтверджено ОСОБА_1 період роботи трактористом з 14.04.2000 по 31.01.2004. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СТОВ Велес з 12.11.2012 знаходиться в стані припинення за судовим рішенням про банкрутство, ліквідатором призначено ОСОБА_2 . Однак, довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 6.07.2018 №68 підписана директором ОСОБА_3 , який не має на це повноважень, що свідчить про те, що зазначена довідка видана та підписана не уповноваженою особою.

З урахуванням наведеного, пенсійний орган дійшов висновку, що підтверджений у визначеному законом порядку стаж роботи позивача за професією (посадою) тракториста-машиніста становить 17 років 07 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погодившись з рішенням органу пенсійного фонду щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 у справі №440/908/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 19 лютого 2019 року №87. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 червня 2018 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено /а.с. 29-32/.

На виконання цього рішення суду відповідач повторно розглянув заяву ОСОБА_1 від 26.06.2018 про призначення пенсії за віком та рішенням від 21.10.2020 №123 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 74-75/.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Основного Закону визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років /стаття 12 згаданого Закону/.

Згідно із пунктом "в" пункту першого статті 13 вказаного Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.

Аналогічні положення передбачені частиною першою та пунктом третім частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу, зокрема з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Крім того, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність рішення пенсійного органу від 21.10.2020 №123 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах (відповідно до підпункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

А відтак, виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність цього індивідуального акта критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом, що їх видав, конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень є можливим лише у разі достатнього та належного обґрунтування таким суб`єктом підстав та умов, що передували ухваленню рішення.

Невиконання відповідним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Суд враховує, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах пенсійний орган визначив недостатність спеціального стажу роботи трактористом-машиністом (20 років), наявність якого дає право на призначення пенсії за віком відповідно до підпункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому доводи пенсійного органу про відсутність у ОСОБА_1 необхідного стажу для призначення пенсії за віком були предметом дослідження у справі №440/3776/18 та повністю відхилені судом у рішенні від 7.12.2018 у зазначеній справі.

Так, у згаданому рішенні суд зазначив, що:

"підтвердженим є факт роботи та періоди роботи ОСОБА_1 на посаді тракториста з 1.01.1987 по 31.12.1998 у КСП "Колос" с. Тарандинці Лубенського району, з 14.04.2000 по 31.01.2004 у СТОВ "Велес" с. Тарандинці Лубенського району, в установленому законодавством порядку, та встановлена безпосередня зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції за вказані періоди роботи, а тому вказані періоди роботи мають бути зараховані до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

відповідачем не доведено, що позивач не працював у колгоспі ім. Калініна у період з 1.11.1980 по 30.11.1980, з 1.04.1981 по 10.05.1981, з 20.05.1983 по 30.06.1983, у КСП Колос з 1.01.1996 по 31.12.1998 та СТОВ "Велес" у період з 14.04.2000 по 31.01.2004; його періоди роботи на даних підприємствах не спростовані;

матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив строкову військову службу в Радянській Армії з 11.05.1981 по 19.05.1983;

суд не вбачає підстав для відмови в зарахуванні спірних періодів роботи позивача, оскільки вони підтверджені ним належними та допустимими доказами."

Суд зауважує, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 7.12.2018 у справі №440/3776/18 Лубенським ОУПФ у апеляційному порядку не оскаржене та набрало законної сили.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" визначено реорганізувати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 12.09.2019 внесено запис про припинення юридичної особи Лубенського ОУПФ ().

Наказом ГУПФ України в Полтавській області від 31.05.2019 №324 визначено, що ГУПФ України в Полтавській області після завершення процедури реорганізації шляхом приєднання територіальних органів Пенсійного фонду України є правонаступником, зокрема, за Лубенським ОУПФ.

Отже, ГУПФ України в Полтавській області є правонаступником прав та обов`язків Лубенського ОУПФ.

У спірних відносинах органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав. Суто формальний розгляд заяви позивача про призначення пенсії не відповідає принципу верховенства права, а також є порушенням права позивача на соціальний захист, що гарантоване статтею 46 Конституції України та становить суть взятих на себе державою позитивних зобов`язань щодо гарантування прав і основоположних свобод людини і громадянина.

Суд враховує, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не містить інших обґрунтувань для відмови у призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , аніж ті, правова оцінка яким надана у рішеннях Полтавського окружного адміністративного суду від 7.12.2018 у справі №440/3776/18 та від 26.03.2020 у справі № 440/908/20.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 21.10.2020 №123 є неправомірним, а тому його належить визнати протиправним та скасувати, а позов ОСОБА_1 у цій частині задовольнити.

Надаючи оцінку вимозі позивача зобов`язати відповідача з 13.03.02018 призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, зарахувавши до пільгового стажу по Списку№2 усі періоди пільгової роботи у ВСП "Колос", СТОВ "Велес", ПрАТ "Райз-Максимко", а також в колгоспі ім. Калініна, відповідно до записів трудової книжки та уточнюючих (пільгових) довідок, а також строкову службу в Радянській Армії з 11.05.1981 по 19.05.1983, суд зазначає наступне.

Як передбачено пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (частина четверта статті 245 КАС України).

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Суд констатує, що у спірних правовідносинах нормами чинного законодавства, враховуючи наявність у позивача 55 річного віку, достатнього загального та спеціального стажу, в тому числі в якості тракториста-машиніста, що, крім іншого, встановлено вказаними вище рішеннями судів, які набрали законної сили, у відповідача не передбачено альтернативних способів поведінки, дій, рішень як суб`єкта владних повноважень, окрім як призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення.

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію позивачу, то суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд наголошує, що, крім іншого, позивач просить зобов`язати відповідача зарахувати до його пільгового стажу по Списку№2 період пільгової роботи у ПрАТ "Райз-Максимко", тоді як такий період згідно спірного рішення пенсійним органом не заперечується та підтверджений розрахунком стажу /а.с. зв. 76/.

З урахуванням цих положень та пунктів 1.6, 1.7 Порядку №22-1, беручи до уваги факт звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії встановленої форми саме 26.06.2018 (а не 13.03.2018, як зазначає позивач), суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах саме з дня подання заяви, тобто з 26.06.2018, зарахувавши до пільгового стажу по Списку№2 усі періоди пільгової роботи з 1.01.1987 по 31.12.1998 у КСП "Колос" с. Тарандинці Лубенського району, з 14.04.2000 по 31.01.2004 у СТОВ "Велес" с. Тарандинці Лубенського району, ПрАТ "Райз-Максимко", а також в колгоспі ім. Калініна, відповідно до записів трудової книжки та уточнюючих (пільгових) довідок, а також строкову службу в Радянській Армії з 11.05.1981 по 19.05.1983.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908 грн /а.с. 63/.

Відповідач доказів понесення судових витрат до суду не надав.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з цим, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

А відповідно до частини першої наведеної статті, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Зважаючи на те, що передумовою для виникнення спору є прийняття пенсійним органом протиправного рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати повністю.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.10.2020 №123.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах саме з дня подання заяви, тобто з 26.06.2018, зарахувавши до пільгового стажу по Списку№2 усі періоди пільгової роботи з 1.01.1987 по 31.12.1998 у КСП "Колос" с. Тарандинці Лубенського району, з 14.04.2000 по 31.01.2004 у СТОВ "Велес" с. Тарандинці Лубенського району, ПрАТ "Райз-Максимко", а також в колгоспі ім. Калініна, відповідно до записів трудової книжки та уточнюючих (пільгових) довідок, а також строкову службу в Радянській Армії з 11.05.1981 по 19.05.1983.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський