Справа № 300/3736/20
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2021 р. справа № 300/3736/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Виробничого комплексу "Автоливмаш" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Виробничого комплексу "Автоливмаш" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною про стягнення заборгованості в сумі 2770,96 грн.

Підставами позову зазначено, що відповідачем допущено порушення вимог законодавства та не відшкодовано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених та виплачених працівникам підприємства на пільгових умовах, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути.

06.01.2021 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, позивач просить про стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з грудня 2017 року по грудень 2020 року в сумі 57706,10 грн.

Відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

12.01.2021 до суду надійшло заперечення Виробничого комплексу "Автоливмаш" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, відповідно до якого відповідач вказує, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Виробничий комплекс не є юридичною особою, тому не може бути відповідачем у даній справі (а.с.89, 90).

Ухвалою суду від 27.01.2021 залучено до участі в справі Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси", як другого відповідача.

Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" правом подання відзиву на адміністративний позов не скористалось.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Виробничий комплекс "Автоливмаш" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (, вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ, 76495) є відокремленим підрозділом - філією юридичної особи Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" (, вул. Лобачевського, 23-В, м. Київ, 02090).

Відповідно до матеріалів справи, працівникам Виробничого комплексу "Автоливмаш" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які отримали право на пільгову пенсію, призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працювали у відповідача та здобули спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_4 відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.42).

Виключно Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (частина 2 статті 5 цього Закону).

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, крім іншого, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 за №21-1, встановлює обов`язок підприємств здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до пункту 6.4 вказаної Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пункт 6.7 Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій покладено на позивача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2 Інструкції від 19.12.2003 №21-1 визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Пунктом 6.1 Інструкції від 19.12.2003 за №21-1 передбачено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частинами першою та четвертою статті 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Відповідно до частини четвертої статті 64 Господарського кодексу України підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

З огляду на зазначене, саме на підприємство, включаючи філії, може бути покладено обов`язок з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, окрім випадків, коли підприємство разом з філією віднесено до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.05.2020 в справі №818/1073/16.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пунктів 3.5, 3.6, 3.7 Статуту Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2002 р. №1393 підприємство має територіальні структурні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, які діють на підставі положень, що затверджуються директором Підприємства. Положення про територіальні структурні підрозділи Підприємства розробляються відповідно до типового положення, погодженого з наглядовою радою.

Підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах належного їй майна згідно із законодавством.

Підприємство має право укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права, нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді (вебсайт https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/1393-2002-%D0%BF#Text).

За правилами частини 3 статті 95 Цивільного кодексу України філії та представництва не є юридичними особами, вони наділяються майном юридичної особи, що її створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Частиною 2 статті 80 Цивільного кодексу України встановлено, що саме юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю і може бути позивачем та відповідачем у суді.

Зважаючи на те, що Виробничий комплекс "Автоливмаш" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною () є відокремленим підрозділом - філією юридичної особи Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" (), тому Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" може здійснювати відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах у примусовому порядку, проте не його відокремлений підрозділ-філія.

Однак, в даній справі Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить суд стягнути з Виробничого комплексу "Автоливмаш" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з грудня 2017 року по грудень 2020 року в сумі 57706,10 грн., з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач - суб`єкт владних повноважень, на виконання своїх повноважень звернувся до суду з даним адміністративним позовом, суд розглядає адміністративну справу не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог про стягнення заборгованості з Виробничого комплексу "Автоливмаш" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, при цьому, в даному випадку нормативно не передбачено можливості суду для виходу за межі позовних вимог.

Суд зазначає, що належним способом реалізації владних (управлінських) функцій в даному випадку є звернення органу пенсійного забезпечення до суду з вимогами до належної юридичної особи, з урахуванням правил підсудності.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що слід відмовити в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення з Виробничого комплексу "Автоливмаш" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною на користь позивача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з грудня 2017 року по грудень 2020 року в сумі 57706,10 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про стягнення з Виробничого комплексу "Автоливмаш" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (, вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ, 76495) на користь позивача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з грудня 2017 року по грудень 2020 року в сумі 57706,10 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.