Справа № 160/2149/20
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
03 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/2149/20
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Товариства обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Топстар» про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Топстар» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови
21.02.2020 р. ТОВ «НВФ Топстар» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 р. адміністративний позов задоволений повністю. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA110150/2019/00704 та присуджено за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь ТОВ «НВФ Топстар» витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 204 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 р. рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 р. залишене без змін.

08.10.2020 р. на адресу Третього апеляційного адміністративного суду від ТОВ «НВФ Топстар» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 20 000 грн в зв`язку з розглядом у Третьому апеляційному адміністративному суді.

15.10.2020 р. на адресу суду надійшов відзив Дніпровської митниці на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, де зазначено, що не погоджуються з такою сумою витрат та просили відмовити в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача просила задовольнити заяву, представник відповідача до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «НВФ Топстар» з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, процесуальний закон надає правові підстави для ухвалення додаткового рішення.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що з наданих позивачем доказів щодо витрат на правничу допомогу, встановлено, що його витрати складають 20 000 грн за:

- представництво інтересів клієнта в судовому засіданні Третього апеляційного адміністративного суду під час розгляду справи при обсягу часу 2 години становить 2 000 грн;

- правовий аналіз апеляційної скарги та встановлення переліку обставин, які оскаржуються, а також доводи, якими такі обставини мають бути спростовані, встановлення переліку документів, які мають бути надані Клієнтом для обгрунтування правового захисту з метою оскарження апеляційної скарги, при обсягу часу 7 годин становить 7 000 грн;

- написання, оформлення та надсилання відзиву на апеляційну скаргу відповідачу та подання відзиву до Третього апеляційного адміністративного суду разом з додатками при обсягу часу 11 годин становить 11 000 грн.

Також з матеріалів справи слідує, що витрати, зазначені позивачем підтверджені: договором про надання правничої допомоги від 01.06.2018 р., специфікацією №20 до договору від 01.06.2020 р.; платіжним дорученням № 3670 від 31.08.2020 р.; актом приймання передачі послуг від 02.10.2020 р. на суму 20000 грн, звітом про надану правничу допомогу станом на 02.10.2020 р. на суму 20 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_1 надавала правничу допомогу позивачу ТОВ «НВФ Топстар» з самого початку розгляду даної справи, в зв`язку з чим була повністю обізнана з матеріалами справи, що свідчить про нереальність витраченого часу - 18 годин на складання правового аналізу апеляційної скарги та встановлення переліку обставин, які оскаржуються і доводів, якими обставини спростовуються, а також написання, оформлення і надсилання відзиву на апеляційну скаргу відповідачу та подання відзиву до Третього апеляційного адміністративного суду разом з додатками.

Крім того, суд зазначає, що ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 р. та призначене до розгляду на 30.09.2020 р..

Також встановлено, що 30.09.2020 р. за відсутності сторін апеляційна скарга розглянута Третім апеляційним адміністративним судом та прийнята постанову, в зв`язку з чим не підтверджене витрачання часу 2 години на представництво інтересів клієнта в судовому засіданні.

Статтею 134 КАС України передбачено, що « 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції, враховуючи обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, керуючись, принципами справедливості та верховенства права, вважає за необхідне частково задовольнити заяву позивача, ухвалити додаткове рішення та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу 2000 грн.

Керуючись ст. ст. 134, 252 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма Топстар» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держсмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Топстар» витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова