Справа № 400/3238/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 р. № 400/3238/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОМО" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.07.2020 року № 6, -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ОМО" (надалі - позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (надалі - відповідач, ГУ ДПС у Миколаївській області, контролюючий орган), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.07.2020 року № 6.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, в зв`язку з відсутністю факту порушення підприємством обліку товарних запасів за місцем їх зберігання. Позивач зазначає, що відповідальність відповідно до ст. 20 Закону України № 265 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" наступає, в зв`язку з реалізацією товарів, які не обліковані в установленому порядку, але сам факт реалізації таких товарів відповідачем не доведено.

Ухвалою суду від 14.08.2020 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ОМО" залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

21.08.2020 року на виконаня ухвали суду від 14.08.2020 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано уточнений адміністративний позов уточнену позовну заяву (з копією для учасників справи) із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків, за його наявності, або номеру і серії паспорта свого представника ОСОБА_1 .

Ухвалою від 26.08.2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/3238/20 та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначив по справі підготовче засідання на 23 вересня 2020 року.

21.09.2020 року за вх. № 18851 до Миколаївського окружного адміністративного суду від ГУ ДПС у Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, контролюючий орган посилаючись на висновки акту №0111/14/29/05/32720119 від 06.07.2020 року про результати фактичної перевірки позивача, зазначає, що позивачем проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування для пального без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме: реалізація бензину А-92 здійснюється із застосуванням реєстратора розрахункових операцій «МАРІЯ-303А1», заводський номер ЗВ, фіскальний №, без використання режиму попереднього програмування коду товарної під категорії бензину А-92 згідно з УКТ ЗЕД. Окрім того, в ході проведення перевірки 24.06.2020 року оператором АГЗС TOB «ОМО» ОСОБА_2 в присутності посадових осіб контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснено перевірку фактичних залишків скрапленого вуглеводного газу пропану у резервуарі за допомогою рівнеміра. Перевірка проводилась об`ємним методам вимірювання (ГОСТ 26976-86 у випадку продажу СВГ на АГЗС) шляхом співставлення даних обліку: звітів АГЗС за формою №14-ГС за 24.06.2020 року (залишок СВГ на кінець зміни - 2204,83 літра), даних РРО (показники Х-звіту №1101 за 24.06.2020 року станом на 16 годин 38 хвилин - залишок пропану на кінець зміни - 2204,83 л.) з показниками рівнеміра на резервуарі з пропаном станом на 16 годин 50 хвилин - 24.06.2020 - 80%, тобто 8000,00 л.). Необлікований надлишок газу скрапленого, який знаходився в реалізації склав 5795,17 л. (8000,00 л. - 2204,83 л) по ціні реалізації 11,20 грн. на загальну суму 64905,90 грн (5795,17л х 11,20 грн.). Під час перевірки фактичних залишків СВГ приймання та реалізація СВГ на АГЗС не здійснювались. Згідно Х-звіту №1101 за 24.06.2020 року станом на 16 годин 38 хвилин через АГЗС відпущено 65,17 л. газу пропану, вартістю 11,20 грн. за літр на загальну суму 727,90 грн. Таким чином, перевіркою повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) встановлено введення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 64 905, 90 грн. а саме: за результатами перевірки встановлений необлікований надлишок скрапленого вуглеводного газу - пропану, який знаходився в реалізації, у розмірі 64 905, 90 грн., що є порушенням п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Підготовче судове засідання, призначене на 23.09.2020 року, відкладено на 21.10.2020 року.

Ухвалою від 21.10.2020 року суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №400/3238/20 на тридцять днів та відклав підготовче засідання по даній адміністративній справі на 25.11.2020 року.

Ухвалою від 26.11.2020 року судом було закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ОМО" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.07.2020 року № 6 та призначено справу № 400/3238/20 до судового розгляду по суті на 16.12.2020 року.

Судове засідання, призначене на 16.12.2020 року, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Г.В. Лебедєвої на лікарняному, відкладено на 22.12.2020 року.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 22.12.2020 року, не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

На підставі частини 9 статті 205 КАС України суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ "ОМО" є юридичною особою, зареєстровано 17.10.2003 року, видами діяльності якого є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; роздрібна торгівля пальним; складське господарство; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДПС в Миколаївській області від 24.06.2020 року № 864/14-29-01-04-31, № 864/14-29-01-04-31 та наказу на проведення фактичної перевірки від 19.06.2020 року № 915, посадовими особами контролюючого органу проведена фактична перевірка господарської одиниці - автогазозаправної станції, що розташована за адресою: вул. Самойловича, 32/В, м. Миколаїв, Миколаївська область, суб`єкта господарської діяльності ТОВ "ОМО" () щодо дотримання норм законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютбнових виробів, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального за період з 25.10.2019 року по 03.07.2020 року.

Перевірка проводилась з 24.06.2020 року по 03.07.2020 року.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС в Миколаївській області складено акт №0111/14/29/05/32720119 від 06.07.2020 року «Про результати фактичної перевірки ТОВ "ОМО" () щодо дотримання норм законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютбнових виробів, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального за період з 25.10.2019 року по 03.07.2020 року", яким встановлено наступні порушення:

- п. 11, п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР.

На підставі акта перевірки №0111/14/29/05/32720119 від 06.07.2020 року, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.07.2020 року № 6, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 129 896, 80 грн.

Не погодившись з висновками податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства та прийнятим Головним управлінням ДПС в Миколаївській області податковим повідомленням-рішенням від 23.07.2020 року № 6, позивач оскаржив рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки, визначено положеннями пункту 75.1 статті 75 та підпунктами 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20 ПК України, при чому така перевірка повинна проводитися в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

За правилами підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Згідно з пунктом 75.1.3 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Особливості проведення фактичної перевірки визначені статтею 80 ПК України. За змістом пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). В основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

На підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

За правилами пункту 80.4 статті 80 ПК України передбачено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом.

У посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред`явлення направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення.

З аналізу наведених норм вбачається право податкового органу на проведення фактичної перевірки, у тому числі з питань контролю за дотриманням платниками Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а як наслідок прийняття податкових повідомлень - рішень за результатами фактичних перевірок.

Судом встановлено, що в ході перевірки ГУ ДПС в Миколаївській області встановлено порушення ТОВ "ОМО" п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР.

Вказані висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані наступним.

Перевіркою встановлено, що скраплений вуглеводний газ-пропан реалізується з надземного резервуару, V =10 м.куб., що оснащений рівнеміром.

Підпунктом 4.1 пункту 4 Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 3 червня 2002 року № 332, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2003 року за № 331/7652 визначено, що облік скрапленого вуглеводневого газу на газонаповнювальних станціях та газонаповнювальних пунктах здійснюється в одиницях маси (кілограм), а на АГЗС та АГЗП - в одиницях об`єму (літр) (ДСТУ 3651.0-97).

В ході проведення перевірки 24.06.2020 року оператором АГЗС TOB «ОМО» ОСОБА_2 в присутності посадових осіб контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснено перевірку фактичних залишків скрапленого вуглеводного газу пропану (надалі - СВГ) у резервуарі за допомогою рівнеміра.

Перевірка проводилась об`ємним методам вимірювання (ГОСТ 26976-86 у випадку продажу СВГ на АГЗС) шляхом співставлення даних обліку: звітів АГЗС за формою №14-ГС за 24.06.2020 року (залишок СВГ на кінець зміни -2204,83 літра), даних РРО (показники Х-звіту №1101 за 24.06.2020 року станом на 16 годин 38 хвилин - залишок пропану на кінець зміни - 2204,83 л.) з показниками рівнеміра на резервуарі з пропаном станом на 16 годин 50 хвилин - 24.06.2020 року - 80%, тобто 8000,00 л.).

Необлікований надлишок газу скрапленого, який знаходився в реалізації склав 5795,17 л. (8000,00 л. - 2204,83 л.) по ціні реалізації 11,20 грн. на загальну суму 64905,90 грн. (5795,17л. х 11,20 грн.).

Під час перевірки фактичних залишків СВГ приймання та реалізація СВГ на АГЗС не здійснювались. Згідно Х-звіту №1101 за 24.06.2020 року станом на 16 годин 38 хвилин через АГЗС відпущено 65,17 л. газу пропану, вартістю 11,20 грн. за літр на загальну суму 727,90 грн.

Таким чином, перевіркою повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) встановлено ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 64 905, 90 грн. а саме: за результатами перевірки встановлений необлікований надлишок скрапленого вуглеводного газу - пропану, який знаходився в реалізації, у розмірі 64 905,90 грн., що є порушенням п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Суд з такими висновками контролючого органу погодитись не може, з огляду на наступне.

Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР визначено правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Не дотримання вказаних правил є наслідком відповідальності, передбаченої ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР.

Так, за правилами вказаної статті Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність за таке порушення настає за сукупністю одночасно двох умов: не забезпечення обліку товарних запасів та реалізація таких товарів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного суду від 03.04.2019 року по справі №812/1508/17, від 15.08.2018 року №815/2751/16, від 05.03.2019 року по справі №814/2158/16.

Під час вирішення спору судом встановлено, що факт вказаного правопорушення контролюючий орган підтверджує, зокрема, даними звітів АГЗС за формою №14-ГС за 24.06.2020 року, РРО, відомістю про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), за якими встановлений, зокрема, надлишок ТМЦ на суму 64 905, 90 грн.

Разом з цим, суд зауважує, що факт реалізації вказаного товару податковим органом не зафіксовано.

Вказані обставини не заперечуються відповідачем у відзиві на позов, відповідних доказів Головним управлінням з цього приводу не надається.

Згідно висновків акту перевірки контролюючий орган ототожнив надлишок товарів з таким порушенням як реалізація товарів, які не обліковані в установленому порядку.

При цьому, сам по собі факт надлишку ТМЦ не свідчить про порушення порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, оскільки відповідальність, передбачена ст. 20 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР настає з реалізацією не облікованих товарів.

Відтак, враховуючи недоведеність податковим органом факту реалізації не облікованого товару, суд доходить висновку про необґрунтованість та не відповідність чинному законодавству санкцій у сумі 129 811, 80 грн., застосованих згідно податкового повідомлення-рішення від 23.07.2020 року №6.

Щодо порушення ТОВ "ОМО" п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР, суд зазначає наступне.

Актом фактичної перевірки TOB «ОМО» зафіксовано факт проведення розрахункових операція через реєстратор розрахункових операцій з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування для пального без зазначення коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме: реалізація бензину А-92 здійснюється із застосуванням реєстратора розрахункових операцій «МАРІЯ-303А1», заводський номер ЗВ, фіскальний №, без використання режиму попереднього програмування коду товарної під категорії бензину А-92 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі- продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно з п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб`єкти господарювання мають проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Пунктом 6 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем надано суду фіскальний чек №111978 від 24.06.2020 року (15:35) на суму 66,00 грн., в якому відсутній код товарної під категорії бензину А-92 згідно з УКТ ЗЕД.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області на підставі п. 6 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" правомірно застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 85,00 грн.

Відповідачем наданий детальний розрахунок визначеного грошового зобов`язання та з цього приводу позивачем жодних доводів не наведено.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його відзив, і не довів правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 23.07.2020 року № 6 в частині застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "ОМО" штрафних санкцій в розмірі 129 811, 80 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ОМО" (вул. Самойловича, 38, м. Миколаїв, 54051, ідентифікаційний код 32720119) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.07.2020 року № 6 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 23.07.2020 року № 6 в частині застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "ОМО" штрафних санкцій в розмірі 129 811, 80 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОМО" (вул. Самойловича, 38, м. Миколаїв, 54051, ідентифікаційний код 32720119) судові витрати в розмірі 2100, 53 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 03.03.2021 року.

Суддя Г. В. Лебедєва