Справа № 472/1024/20
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 р. м. ОдесаСправа № 472/1024/20

Головуючий в 1 інстанції:Орленко Л.О. рішення суду першої інстанції прийнято у смт. Веселинове 30 грудня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взвод № 1 батальйону № 2 роти № 7 капрала поліції Бузило Вікторії Валеріївни про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Управлінню патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та поліцейському Бузило В.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 622959 від 21 вересня 2020 року.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2020 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивачем порушено вимоги ПДР, а саме здійснено керування транспортним засобом який мав технічні несправності, що унеможливлюють його експлуатацію.

При цьому, апелянт зазначає, що судом першої інстанції належним чином не досліджено надані суб`єктом владних повноважень докази, якими зафіксовано факт порушення позивачем ПДР України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 622959 від 21 вересня 2020 року, яка винесена капралом поліції УПП в Одеській області Бузило В.В., накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 340,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При цьому, зі змісту постанови вбачається, що 21 вересня 2020 року о 16 год. 20 хв. на трасі автодороги М-28 Одеса-Южний, 41 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN 26414 ( НОМЕР_1 ), у якого шини мають місцеві пошкодження (розриви), що оголюють корд, чим порушив пункт 31.4.5.б (без зазначення найменування нормативного акту).

Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень належним чином не доведено факту вчинення позивачем спірного правопорушення, з чим не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1.1. Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пп. «б» п. 31.4.5 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей, зокрема, коли шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пп. «б» п. 31.4.5 Правил дорожнього руху.

В даному випадку, поліцією встановлено, що позивач керував транспортним засобом, який мав технічні несправності, а саме його шини мали місцеві пошкодження, які оголюють корд, що забороняє експлуатацію відповідного транспортного засобу.

В свою чергу, позивач заперечує факт вчинення спірного правопорушення та зазначає, що його транспортний засіб перебував у належному технічному стані та його шини не містили розривів, що оголюють корд.

Між тим, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення, в межах доводів та вимог скарги суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції зроблено висновок, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення, а як наслідок визнано протиправним та скасовано останнє.

Між тим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, на виконання вказаного обов`язку та з метою доведення правомірності оскаржуваного рішення суб`єктом владних повноважень надано до суду відеозапис з відеореєстратора поліцейських, з якого вбачається момент огляду шин транспортного засобу позивача.

В даному випадку, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1.ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, з вищевказаних положень процесуального законодавства вбачається обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову належними доказами, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

В свою чергу, з метою встановлення всіх обставин справи та дослідження зібраних судом доказів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, колегією досліджено наданий апелянтом відеозапис.

В даному випадку, зі вказаного відеозапису вбачається, що шини транспортного засобу позивача мають очевидні численні місцеві пошкодження, зокрема, розриви та відшарування на протекторі.

При цьому, як вбачається з вищевикладених вимог ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей, зокрема, коли шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Тобто, колегія суддів вважає, що загальний стан шин транспортного засобу позивача, який вбачається з наданого поліцією відеозапису, не дозволяє експлуатувати відповідний транспортний засіб.

Крім того, колегія суддів зазначає, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу, а саме безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення.

Тобто, встановлюючи наявність відповідних технічних несправностей транспортного засобу, поліцейські, як спеціально уповноважені особи з відповідним рівнем підготовки, особисто оглядали транспортний засіб позивача та встановили наявність спірних технічних несправностей.

З іншого боку, колегія суддів критично відноситься до наданих позивачем фотознімків, на яких зображено протектор шин його транспортних засобів, а також протоколів перевірки технічного стану транспортних засобів, як до доказів, що спростовують факт вчинення ним спірного правопорушення, так як такі докази не відображають стан шин транспортного засобу, станом на момент вчинення спірного правопорушення, а саме 21 вересня 2020 року.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивач у спірних правовідносинах керував транспортним засобом який мав технічні несправності, а як наслідок скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При цьому, колегія суддів вважає формальними виявлені судом першої інстанції недоліки оскаржуваної постанови, які жодним чином не спростовують факт вчинення позивачем спірного правопорушення, а також не є достатньою підставою для скасування відповідної постанови.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2020 року скасувати, прийнявши у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.