Справа № 540/4105/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4105/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить скасувати рішення від 21.10.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Ухвалою від 22.12.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), сторонам наданий строк для подання заяв по суті справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.11.2020 ОСОБА_1 отримала рішення ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі № про застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату або за несплату єдиного внеску. Вказане рішення позивач оскаржила в адміністративному порядку до Державної податкової служби України. Однак, рішенням від 04.12.2020 № 34234/6/99-00-06-03-01-06 податковий орган відмовив позивачу в задоволенні скарги. Позивач зазначає, що єдиний внесок за ІІ та ІІІ квартали нею сплачений своєчасно, тобто, до 20.07.2019 та до 20.11.2019, що підтверджується квитанціями. Вказує на відсутність недоїмки із єдиного соціального внеску чи факту несвоєчасної сплати внеску, а відтак і відсутність підстав для нарахування штрафних санкцій та пені. На підставі викладеного, просить задовольнити позов у повному обсязі.

11.01.2021 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому ГУ ДПС в Херсонській області, АРК та м.Севастополі не погоджується з вимогами позивача, з огляду на таке. Суми єдиного внеску за період з 20.07.2019 по 06.11.2019 позивачем сплачені з порушенням законодавчо встановленого строку, у зв`язку з чим на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", прийняте рішення від 21.10.2020 № про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних санкцій та нарахування пені у розмірі 1242,33 грн. Відповідач стверджує, що відповідно до інтегрованої картки платника податків, 19.07.2019 нарахований єдиний внесок за ІІ квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн, тому, з урахуванням недоїмки в сумі 2456,36 грн, сума боргу склала 5210,54 грн. Проте, єдиний внесок в сумі 2455,54 грн сплачений позивачем лише 17.10.2019, що підтверджується платіжним дорученням, яке наявне в матеріалах справи. Крім того, 21.10.2019 нарахований єдиний внесок за ІІІ квартал 2019 року 2754,18 грн, у зв`язку із чим виникла недоїмка в сумі 2454,72 грн, яка сплачена 06.11.2019 у сумі 2455,00 грн. На підставі викладеного, відповідач вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, яка здійснює діяльність з 13.04.2006 на підставі державної реєстрації № 0013234 виконавчим комітетом Херсонської міської ради.

21.10.2020 ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі прийняте рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №, яким до ОСОБА_1 , за період з 20.07.2019 до 06.11.2019, застосовані штрафні санкції в розмірі 982,05 грн та нарахована пеня в розмірі 260,28 грн.

13.11.2020 позивач звернулася до Державної податкової служби України (далі - ДПС) із скаргою про скасування вищевказаного рішення з підстав відсутності недоїмки за сплату єдиного соціального внеску.

За результатами розгляду скарги позивача, ДПС рішенням від 04.12.2020 №34239/6/99-00-06-03-01-06 відмовила в її задоволенні, рішення відповідача від 21.10.2020 № залишила без змін.

Вважаючи рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21.10.2020 протиправним, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі-Закон № 2464-VI).

Статтею 2 Закону № 2464-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 7 Закону 2464-VІ єдиний внесок нараховується:

-для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

- для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 9 Закону № 2464-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Платники єдиного внеску, зазначені у п.п. 4, 5 та 5(1) ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI).

Згідно п.п.1, 2 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 11 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464-VІ є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3 ст. 5 Закону № 2464-VІ).

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VІ за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) сум єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Водночас, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VІ).

Із аналізу наведений правових норм слідує, що фізична особа-підприємець, яка обрала спрощену систему оподаткування є платником єдиного внеску, який повинен бути сплачений до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується такий внесок.

Суд встановив, що позивачем єдиний соціальний внесок у період з 20.07.2019 до 06.11.2019 сплачений наступним чином:

- 20.07.2019 відповідно до квитанції №0.0..1 від 20.07.2019 сплачений ЄСВ у розмірі 2755,00 грн, отримання банком-20.07.2019, дата валютування-22.07.2019 (призначення платежу: ЄСВ за квітень-червень 2019);

- 17.10.2019 відповідно до квитанції №0.0..1 від 17.10.2019 сплачений ЄСВ у розмірі 2755,00 грн, отримання банком-17.10.2019, дата валютування-17.10.2019 (призначення платежу: ЄСВ за липень-вересень 2019).

Разом із тим, при дослідженні витягу з інтегрованої картки платника податків - ФОП ОСОБА_1 (далі - ІКП), суд встановив, що станом на 19.04.2019 та на 30.06.2019 у позивача існувала недоїмка зі сплати внеску в сумі 2456,36 грн. 19.07.2019 нараховано єдиного внеску у сумі 2754,19 грн., а тому недоїмка склала 5210,54 грн. 22.07.2019 в ІКП відображена сплата внеску з ЄСВ у сумі 2755,00 грн, унаслідок чого станом на 31.07.2019 та на 30.09.2019 знову існувала недоїмка 2454,18 грн.

17.10.2019 в ІКП відображено сплату внеску у сумі 2755,00 грн, та станом на 17.10.2019 виникла переплата у сумі 299,46 грн. 21.10.2019 нараховано ЄСВ у сумі 2755,00 грн, а тому, з урахуванням переплати, сума недоїмки зі сплати ЄСВ станом на 21.10.2019 становила 2454,72 грн. 06.11.2019 позивач сплатила внесок у сумі 2455,00 грн, та станом на 06.11.2019 недоїмка погашена.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону № 2464-VІ за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Отже, суд встановив, що 20.07.2019 та 17.10.2019 позивач сплачувала ЄСВ за період ІІ та ІІІ кварталів у строки, визначені ст. 4 Закону № 2464-VІ, проте, у зв`язку з існуванням недоїмки на день сплати внеску, сплачені відповідно до квитанцій від 20.07.2019 та 17.10.2019 кошти були зараховані в рахунок погашення недоїмки, що існувала на день сплати, тобто, сума недоїмки була погашена у порядку календарної черговості її виникнення.

Таким чином, суд встановив, що у період з 20.07.2019 до 06.11.2019 мала місце несвоєчасна сплата позивачем єдиного соціального внеску, що має наслідком застосування до ФОП штрафних санкцій та пені.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність прийняття відповідачем спірного рішення.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність винесення рішення від 21.10.2020 № , у зв`язку з чим позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене вище, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати на його користь не відшкодовуються.

У період з 28.12.2020 до 06.01.2021 суддя Кисильова О.Й. перебувала у відпустці.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд,

вирішив:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) у задоволенні позовних вимог до Головного управління Державної податкової служби в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (; м. Херсон, просп. Ушакова, 75) про скасування рішення від 21.10.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 111060000