Справа № 640/26239/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСТРАНСЛОГІСТІК" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2020 року Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСТРАНСЛОГІСТІК", в якому просить суд стягнути кошти платника податків - ТОВ «ЕКСТРАНСЛОГІСТИК» з усіх рахунків у банках, що обслуговують такого платника, на суму податкового боргу, всього у загальній сумі 4 312 214,49 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року позовну заяву Головного управління ДПС у м. Києві повернуто позивачу в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТРАНСЛОГІСТИК» податкового боргу в сумі 2 986 976,90 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, а справу направити в частині повернутих позовних вимог для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що відповідно до п. 52-2 підрозд. 10 розд. ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу. Наголошує, що відповідно до детального розрахунку податкового боргу та зворотного боку облікових карток відповідача з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств борг ТОВ «ЕКСТРАНСЛОГІСТИК» виник 21 липня 2017 року.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, за даними інтегрованої картки платника податків - ТОВ "ЕКСТРАНСЛОГІСТИК" має заборгованість перед бюджетом на загальну суму 4 312 214,49 грн., що складається з:

- 2 046 950,33 грн. по податку на додану вартість, яка виникла на підставі визначених контролюючим органом платнику до сплати згідно податкових повідомлень-рішень грошових зобов?язань, та самостійно узгоджених таким платником грошових зобов?язань у поданих ним податкових деклараціях, а також за рахунок сум нарахованої пені;

- 2 262 034,16 грн. з податку на прибуток приватних підприємств, яка виникла на підставі визначених контролюючим органом платнику до сплати згідно податкових повідомлень-рішень грошових зобов?язань, та самостійно узгоджених таким платником грошових зобов?язань у поданих ним податкових деклараціях, а також за рахунок сум нарахованої пені;

- 3 230 грн. - адміністративні та інші штрафи, визначені контролюючим органом платнику згідно податкових повідомлень-рішень.

При цьому, відповідно до розписок вчинених в графі "Податкове повідомлення-рішення отримав" у текстах податкових повідомлень-рішень від 12 березня 2016 року № і № такі рішення були отримані платником 12 березня 2016 року. В той час як з цим позовом про стягнення сум боргу, що виник за такими податковими повідомленнями-рішеннями від 12 березня 2016 року Головне управління ДПС у м. Києві звернувся до суду лише 22 жовтня 2020 року.

З огляду на наведені обставини та не подання Головним управлінням ДПС у м. Києві до суду разом з цим позовом відповідної заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд своєю ухвалою від 02 листопада 2020 року залишив такий позов без руху.

Поряд з викладеним суд встановив, що ТОВ "ЕКСТРАНСЛОГІСТИК" оскаржило в судовому порядку згадувані вище податкові повідомлення-рішення, в результаті чого 25 травня 2016 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято постанову у справі 815/1182/16, якою позовну заяву Товариства було задоволено частково: скасоване податкове повідомлення-рішення від 12 березня 2016 року № повністю, скасовано податкове повідомлення-рішення від 12 березня 2016 року № скасовано в частині визначення грошового зобов?язання з податку на додану вартість у розмірі 1 555 788 грн. (з них за основним платежем - 1 037 192 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 518 596 грн. В іншій частині позовних вимог було відмовлено;

При цьому, 08 лютого 2017 року Одеським апеляційним адміністративним судом прийнято постанову у справі № 815/1182/16, якою постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2016 року скасовано та прийнято у справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що твердження позивача про обставини дотримання Головним управлінням ДПС у м. Києва строку звернення до суду із цим позовом в частині позовних вимог про стягнення сум податкового боргу у вигляді сум узгоджених в судовому порядку грошових зобов?язань, що були визначені платнику згідно податкових повідомлень-рішень від 12 березня 2016 року № і № , є необгрунтованими.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Приписи п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України визначають, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України є неподання особою в зазначений строк заяви або визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Так, за змістом норм п. 56.18 ст. 56, п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

А саме у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Тобто, контролюючий орган має право звернутися до суду із позовом про стягнення податкового боргу у термін 1095 календарних днів, що починає свій облік з дня набуття грошовим зобов?язанням платника податку (як самостійно визначеного платником у поданій ним податковій звітності, так і визначеного контролюючим органом такому платнику до сплати у відповідному податковому повідомленні-рішення) статусу податкового боргу.

При цьому, 13 травня 2020 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким зміст одного з абзаців п. 52-2 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено у наступній редакції: «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.». Вказаний Закон від 13 травня 2020 року № 591-IX набув чинності з 29 травня 2020 року.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

В силу припису пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм податкового законодавства та враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції про те, що датою узгодження грошових зобов??язань з податку на додану вартість (1 590 513 грн.) та з податку на прибуток (1 468 001 грн.), визначених платнику податку (з ідентифікаційним кодом 36436149) Головним управлінням ДФС в Одеській області згідно податкових повідомлень-рішень від 12 березня 2016 року № і № , є 08 лютого 2017 року (тобто, дата прийняття апеляційним судом постанови від 08 лютого 2017 року у справі № 815/1182/16).

Отже, строк стягнення контролюючим органом в судовому порядку сум грошових зобов?язань за такими податковими повідомленнями-рішеннями, у зв?язку з непогашенням таких платником у добровільному порядку, становив 1095 днів починаючи з 23 лютого 2017 року.

Таким чином, із відповідним позовом про стягнення сум податкового боргу, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 12 березня 2016 року № і № Головне управління ДПС у м. Києві мало право звернутися до суду у термін до 23 лютого 2020 року.

Однак, з цим позовом Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва лише 22 жовтня 2020 року, тобто із пропуском встановленого ст. 102 Податкового кодексу України строку звернення до суду.

Доводи апелянта про те, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПК України, колегія суддів оцінює критично, оскільки станом на 18 березня 2020 року строк давності по стягненню контролюючим органом з ТОВ «ЕКСТРАНСЛОГІСТИК» податкового боргу, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 12 березня 2016 року № і № , вже сплив.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що посилання апелянта на те, що відповідно до детального розрахунку податкового боргу та зворотнього боку облікових карток ТОВ "ЕКСТРАНСЛОГІСТИК" з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств вказана сума податкового боргу виникла 21.07.2017 року, є необгрунтованими та спростовуються встановленими вище обставинами.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2018 року у справі № 811/2154/13 зауважив, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні КАС України, оскільки, автоматизоване співставлення не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись допустимими.

Згідно постанови Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 810/3790/17 податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач станом на 23 листопада 2020 року заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду в частині вказаних позовних вимог та жодних документальних доказів на підтвердження обставин поважності причин пропуску позивачем такого строку до суду не подав.

У силу приписів ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 цієї ж статті КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна заява Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТРАНСЛОГІСТИК» про стягнення податкового боргу підлягає поверненню позивачу в частині позовним вимог про стягнення 2 986 976,90 грн., у зв`язку з поданням такої з пропуском відповідного процесуального строку.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, обґрунтовано зазначивши про наявність правових підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 123, 169, 240, 242-244, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов