Справа № 420/8408/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8408/20
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року, ухвалене в порядку письмового провадження в м. Одесі, по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДАНТА-АГРО" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача із вищезазначеними позовними вимогами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2020/000010/1 від 07.07.2020 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01298. Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

20 листопада 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду за вх.№49411/20 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» - адвоката Єршова Р.В. надійшло клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» понесені витрати на професійну правничу допомогу у справі №420/8408/20 в розмірі 1 388,89 грн. на розрахунковий рахунок позивача.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що за первісним позовом було 18 позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які в подальшому були відокремлені у 18 самостійних проваджень за позовними вимогами (№420/8095/20; №420/8404/20; №420/8405/20; №420/8406/20; №420/8407/20; №420/8408/20; №420/8409/20; №420/8410/20; №420/8411/20; №420/8412/20; №420/8413/20; №420/8414/20; №420/8415/20; №420/8416/20; №420/8417/20; №420/8418/20; №420/8419/20; №420/8420/20), вважає, що з метою належної компенсації витрат на професійну правничу допомогу у зазначеній справі необхідно внести уточнення до клопотання від 09.11.2020 (справа №420/8095/20) та виходити з наступного розрахунку: 25 000 грн. (загальна сума правничої допомоги за договором) / 18 проваджень = 1388,88889 грн. Отже, у справі №420/8408/20 підлягають стягненню понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1388,89 грн. Також, представник позивача зазначає, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 1 388,89 грн. є співмірною зі складністю справи та наданими адвокатом послугами, відповідає принципу об`єктивності та розумності, саме така сума витрат, з урахуванням матеріалів справи та умов договору про правову допомогу, домовленостей сторін, була фактичною, а їхній розмір - обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі №420/8408/20 - задоволено. Прийнято по справі №420/8408/20 додаткове рішення, яким стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 1 388,89 грн. (одна тисяча триста вісімдесят вісім гривень вісімдесят дев`ять копійок).

Не погоджуючись з додатковим рішенням, Одеська митниця Держмитслужби надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення. Доводами апеляційної скарги зазначено, що з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обгрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за № 1686/24218.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» - адвокат Єршова Р.В. зазначає, що на підтвердження розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, до суду першої інстанції було надано договір про надання правової допомоги №19/ОД від 23.07.2020, додаткову угоду №1 до Договору від 30.07.2020, платіжне доручення від 14.08.2020 №46, акт наданих послуг від 09.11.2020, тобто повний, необхідний та достатній перелік документальних доказів на підтвердження обгрунтованості розміру понесених витрат на правничу допомогу у відповідності до положень чинного законодавства та судової практики. Окрім того, у акті наданих послуг від 09.11.2020 детально описано перелік наданих послуг, їх вартість та кількість витраченого часу. Підписи сторін на зазначеному акті та оплата коштів за такі послуги згідно платіжного доручення від 14.08.2020 №46 підтверджують реальність цих витрат, їх дійсність та необхідність. Зазначені первинні документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу містять усі необхідні реквізити, оформлені відповідно до законодавчих вимог, дозволяють ідентифікувати осіб, які здійснили господарську операцію, перелік та зміст наданих послуг (містить посилання на конкретні дії та документи вчинені/складені адвокатом, кількість витраченого часу та вартість послуг) тощо. Платіжний документ містить усі необхідні реквізити, оформлений та проведений банком відповідно вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України від 21 січня 2004 № 22. Отже, у справі №420/8408/20 підлягали стягненню понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1388,89 грн., які підтверджені необхідними та достатніми документальними доказами на підтвердження обгрунтованості розміру понесених витрат на правничу допомогу. Сума витрат на правову допомогу у розмірі 1 388,89 грн. у справі №420/8408/20, є співмірною зі складністю справи та наданими адвокатом послугами, відповідає критерію об`єктивності та розумності, саме така сума витрат, з урахуванням матеріалів справи та умов договору про правову допомогу, домовленостей сторін, була фактичною, а їхній розмір - обгрунтованим та пропорційним до предмета спору. Також, на думку представника позивача, митний орган не обгрунтував та не довів, що витрати на правничу допомогу у розмірі 1 388,89 грн. не пов`язані із розглядом даної справи, та в чому полягає необгрунтованість та непропорційність відповідних витрат. Відповідач в своїй апеляційній скарзі не наводить жодного ґрунтовного аргументу щодо неспівмірності таких витрат, заявлених позивачем до відшкодування, у розмірі 1 388,89 грн., не надав будь-яких доказів того, що ціни на послуги Адвокатського об`єднання «Митні адвокати», є явно завищеними на ринку юридичних послуг. Фактично, доводи апелянта зводяться до абстрактного цитування положень КАС України та правових позицій Верховного Суду, без зазначення жодних конкретних обставин по даній справі. Не зрозумілим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, є посилання відповідача на необхідність доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, оскільки Позивач уклав угоду про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням, а не з самозайнятою особою. Сама ж апеляційна скарга відповідача зводиться просто до незгоди з додатковим рішенням у даній справі. З огляду на зазначене, представник позивача просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а додаткове рішення без змін.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішень та карток відмови в митному оформленні товарів.

Ухвалою суду від 31.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі №420/8095/20 за позовом ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішень та карток відмови в митному оформленні товарів та роз`єднані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО», виділені в самостійне провадження позовні вимоги позивача про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в митному оформленні товарів щодо кожної окремої митної декларації.

Роз`єднані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО», виділені в самостійне провадження позовні вимоги, зокрема, про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА500500/2020/000010/1 від 07.07.2020 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01298.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року по справі №420/8408/20 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови в митному оформленні товарів задоволено.

Крім того, у відповідності до ст. 139 КАС України, судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Стягнуто з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн.

Рішення суду від 05.11.2020 ухвалене за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та з урахуванням приписів ч.3 ст.252 КАС України розгляд клопотання про ухвалення додаткового рішення проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що співмірним розміром судових витрат, пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу в межах даної справи є 1 388,89 грн. (одна тисяча триста вісімдесят вісім гривень вісімдесят дев`ять копійок), які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь позивача, про що ухвалити додаткове рішення по справі 420/8408/20.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповілдно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Аналіз наведеної норми адміністративного процесуального законодавства показав, що застосування інституту ухвалення додаткового судового рішення полягає в усуненні неповноти судового рішення.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до п.4, п. 6. п.9 ч.1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судова колегія зазначає, що витрати на ведення справи повинні бути не лише підтверджені, а й співмірні із складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, з урахуванням саме складності справи, тому колегія суддів, з урахуванням викладеного вважає, що стягненню підлягає частина витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як встановлено судом першої інстанції 23 липня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «МИТНІ АДВОКАТИ» в особі партнера Єршова Р.В. та ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» укладено договір №19/ОД від 23.07.2020 про надання правової допомоги.

Також 30 липня 2020 року між адвокатським об`єднанням «МИТНІ АДВОКАТИ» в особі партнера ОСОБА_1 та ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» укладено додаткову угоду №1 до Договору №19/ОД від 23.07.2020 року про надання правової допомоги (надалі - Додаткова угода).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди, за надання адвокатом правничої допомоги відповідно до умов Договору, замовник зобов`язаний виплатити виконавцю винагороду (гонорар) не пізніше 5-ти банківських днів з моменту отримання замовником рахунку у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

Так, представником до суду надано договір про надання правової допомоги №19/ОД від 23.07.2020, додаткову угоду №1 до Договору від 30.07.2020, платіжне доручення № 46 від 14 серпня 2020 року, акт наданих послуг від 09.11.2020, тобто повний, необхідний та достатній перелік документальних доказів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених витрат на правничу допомогу у відповідності до положень чинного законодавства та судової практики.

Згідно акту наданих послуг від 09 листопада 2020 року адвокат надав, а клієнт

прийняв наступні послуги: інтерв`ювання, надання юридичної консультації та підготовка правової позиції щодо оскарження рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - (4 год.), збір матеріалів, вивчення та аналіз документів митного оформлення, документів з питань придбання товару (8 год.) - 6 000 грн.; - вивчення судової практики в аналогічних справах, підготовка та подання до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви, клопотання витребування доказів (9 год.) - 15 000 грн.; підготовка та подання до суду у справах №420/8095/20; №420/8404/20; №420/8405/20; №420/8406/20; №420/8407/20; №420/8408/20; №420/8409/20; №420/8410/20; №420/8411/20; №420/8412/20; №420/8413/20; №420/8414/20; №420/8415/20; №420/8416/20; №420/8417/20; №420/8418/20; №420/8419/20; №420/8420/20 клопотань про долучення доказів, клопотань про ознайомлення з матеріалами справ, клопотань про виправлення описок, клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору, клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (4 год.) - 3 000 грн.; ознайомлення з матеріалами справ №420/8095/20; №420/8404/20; №420/8405/20; №420/8406/20; №420/8407/20; №420/8408/20; №420/8409/20; №420/8410/20; №420/8411/20; №420/8412/20; №420/8413/20; №420/8414/20; №420/8415/20; №420/8416/20; №420/8417/20; №420/8418/20; №420/8419/20; №420/8420/20 (1,5 год.) - 1 000 грн.

Всього - 25 000 грн.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи, що за первісним позовом було 18 позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу становлять 25000 грн. :18 =1388, 89 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу в межах даної справи є 1 388,89 грн. (одна тисяча триста вісімдесят вісім гривень вісімдесят дев`ять копійок), які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь позивача, про що ухвалити додаткове рішення по справі 420/8408/20.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному додатковому рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 252, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик