Справа № 140/454/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року ЛуцькСправа № 140/454/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (далі - Департамент) про визнання протиправними дій щодо перерахунку розміру допомоги на дітей, які знаходяться під опікою або піклуванням, за період з 01 листопада 2019 року по 31 грудня 2020 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що є опікуном неповнолітнього ОСОБА_2 ; як особа, під чиєю опікою знаходиться неповнолітня дитина, вона отримує допомогу на дітей, які знаходяться під опікою або піклуванням (далі - допомога). Листом Департаменту від 27 листопада 2020 року №11.5-6/8185/2020 «Про повернення надміру виплачених коштів» її було повідомлено про перерахунок розміру допомоги у зв`язку з незадекларованими доходами - пенсії по втраті годувальника. За період з 01 листопада 2019 року по 31 грудня 2020 року відповідач визначив обсяг надміру виплачених коштів в сумі 21511,00 грн.

ОСОБА_1 вважає, що перерахунок допомоги є протиправним. З цього приводу вказала, що дійсно як представник неповнолітнього ОСОБА_2 з 08 листопада 2018 року отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Проте при поданні документів вона не приховувала цей факт та не надавала відповідачу неправдиві відомості, а працівники Департаменту не повідомили її про необхідність внесення відомостей про отримання пенсії. При цьому за змістом частини другої статті 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» стягненню підлягають суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян - приховування обставин, які впливають на виплату допомоги, свідоме подання неправдивих відомостей. Таких дій вона не вчиняла, а розписка щодо незазначення з її вини про отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника написана під психологічним тиском посадових осіб відповідача і такі відомості не можуть змінити встановлений порядок призначення допомоги.

Відповідач має самостійні повноваження на отримання від органів Пенсійного фонду відомостей про розмір пенсії, перевірку правильності оформлення заяви та повноти поданих документів.

Оскільки допомога є власністю неповнолітньої дитини, яка перебуває під опікою та піклуванням, то рішення про відрахування коштів з подальших нарахувань суперечить інтересам дитини та нівелює міжнародні та національні стандарти захисту її інтересів.

З наведених підстав ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні (а.с.17-20). В обґрунтування цієї позиції вказав, що ОСОБА_1 з 30 листопада 2009 року перебуває на обліку в Департаменті як отримувач допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, яку відповідно до законодавства щороку поновлює. Для поновлення допомоги ОСОБА_1 подавала заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги за встановленою Мінсоцполітики формою та необхідні документи, визначені пунктом 27 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 (далі - Порядок №1751). У заяві від 11 листопада 2013 року позивач зазначала, що пенсію у зв`язку із втратою годувальника не оформляла. Такі ж пояснення про неоформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника містяться і в заяві від 06 листопада 2018 року. Тому ще з 2013 року ОСОБА_1 знала про вимогу декларування пенсії у разі її призначення.

Відповідач наголосив, що зміст заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, яка затверджена наказом Міністерства соціальної політики України 21 квітня 2015 року №441 (зі змінами), містить попередження про обов`язки заявника повідомляти орган соціального захисту про зміну обставин, які можуть впливати та отримання соціальної допомоги. Позивач зверталася із заявою для поновлення допомоги та підписувала вказане попередження 06 листопада 2018 року, а вже за декілька днів (08 листопада 2018 року) вона звернулася за призначенням пенсії у зв`язку із втратою годувальника, про що не повідомила Департамент. Окрім того, позивач у заяві від 04 листопада 2019 року надала відомості лише про отримання стипендії неповнолітнім ОСОБА_2 .

Відповідач вважає, що дії посадових осіб Департаменту щодо винесення рішення про визначення розміру надміру виплачених коштів повністю відповідають нормам законодавства та є наслідком приховування (неповідомлення) позивачем обставин, що впливають на розмір допомоги. У даному випадку не йдеться про позбавлення дитини права на допомогу, а лише про перерахунок її розміру. Окрім того, 01 лютого 2021 року Департаментом здійснено перерахунок допомоги за грудень 2020 року з урахуванням медичного висновку від 29 грудня 2020 року №261 та визначено новий обсяг надміру виплачених коштів в сумі 19193,26 грн, які буде відраховано з наступних виплат допомоги в розмірі 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 підтримала доводи позову (а.с.48-50). Зауважила, що у заяві від 06 листопада 2018 року про призначення допомоги не зазначила недостовірних відомостей, оскільки пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначена 08 листопада 2018 року; у свою чергу, у 2019 році у заяві відсутня відмітка, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника не виплачується. Зважаючи на те, що нею не були подані свідомо неправдиві відомості, то відсутні підстави для перерахунку допомоги та відрахування надміру виплачених коштів.

Також позивач просила поновити їй строк подання відповіді на відзив, який вона отримала 13 лютого 2021 року, при тому що два дні цього строку є вихідними.

Суд враховує поважність причин неподання ОСОБА_1 відповіді на відзив у встановлений в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі від 19 січня 2021 року строк та приймає відповідь відзив на позовну заяву.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною першою статті 258, частиною другою статті 262 КАС України.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 29 жовтня 2009 року №787-2 малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та ОСОБА_1 призначено його опікуном (а.с.6). Після державної реєстрації зміни імені дитина має власне ім`я ОСОБА_2 (а.с.7).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики Луцької міської ради як отримувач допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Рішенням Департаменту від 08 грудня 2009 року їй вперше призначено допомогу на дитину, яка знаходиться під опікою та піклуванням (а.с.25 зворот).

За заявами ОСОБА_1 (а.с.29-30, 32-33, 35-36, 37-38, 41-42) один раз на рік допомога поновлювалася.

Рішенням Департаменту від 20 листопада 2020 року у зв`язку із незадекларованою пенсією у зв`язку з втратою годувальника проведено перерахунок допомоги, призначеної з 01 листопада 2019 року по 31 грудня 2020 року (а.с.42 зворот) та рішенням від 25 листопада 2020 року визначено обсяг надміру виплачених коштів за вказаний період у сумі 21511,00 грн (а.с.43). Листом від 27 листопада 2020 року №11.5-6/8185/2020 Департамент повідомив ОСОБА_1 про проведення перерахунку розміру допомоги на дітей, які знаходяться під опікою або піклуванням, та про відрахування з подальших нарахувань призначеної допомоги в розмірі 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

Не погодившись із зазначеними діями відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд враховує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 21 листопада 1992 року №2811-XII «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-XII) встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до статті 16 Закону №2811-XII допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. Така допомога вважається власністю дитини.

Допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування (стаття 17 Закону №2811-XII).

Кабінет Міністрів України постановою від 27 грудня 2001 року №1751 затвердив Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми (Порядок №1751).

За правилами пункту 25 Порядку №1751 відповідно до статті 16 Закону №2811-XII допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, визначеним в установленому порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення їх батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування та відповідно до законодавства набули статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. Допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, не призначається у разі перебування дитини на повному державному утриманні.

Згідно зі статтею 18 Закону №2811-XII (в редакції, чинній до 01 січня 2020 року) розмір допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, надається у розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку. У разі коли на дитину виплачуються призначені в установленому порядку пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога (крім державної соціальної допомоги, що виплачується на дітей з інвалідністю, відповідно до законодавства), розмір допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між двома прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку та розміром призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги.

Зазначена стаття в редакції Закону України від 02 червня 2020 року №646-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціальних гарантій для окремих категорій осіб» (положення статті застосовуються з 01 січня 2020 року) передбачає, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, надається у розмірі, що становить 2,5 розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дітей з інвалідністю, над якими встановлено опіку чи піклування, - 3,5 розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У разі якщо на дитину (на дитину з інвалідністю) виплачуються призначені у встановленому порядку пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога (крім державної соціальної допомоги, що виплачується на дітей з інвалідністю відповідно до законодавства), розмір допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між 2,5 розміру прожиткового мінімуму (для дитини з інвалідністю, над якою встановлено опіку чи піклування, - 3,5 розміру прожиткового мінімуму) для дитини відповідного віку та розміром призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги.

Аналогічні положення закріплено у пункті 26 Порядку №1751.

Відповідно до пунктів 28-29 Порядку №1751 допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на дванадцять місяців. Питання про продовження виплати допомоги вирішується на підставі заяви та довідок про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує опікун чи піклувальник на дитину.

Допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається з місяця, в якому була подана заява з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця до моменту досягнення дитиною 18-річного віку включно.

Перелік документів, які подаються заявником для одержання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, встановлено пунктом 27 Порядку №1751, серед них, зокрема, заява опікуна чи піклувальника про призначення допомоги, яка складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; довідки про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує на дитину опікун чи піклувальник (у разі одержання пенсії на дитину органи соціального захисту населення використовують відомості про розмір пенсії, що надійшли від органів Пенсійного фонду України на електронних носіях інформації).

Форма заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 21 квітня 2015 року №441 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2015 року за №475/26920). Зміст заяви містить попередження такого змісту: «Підтверджую відсутність змін у складі сім`ї (при повторному зверненні). Я усвідомлюю, що наведені мною відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України. Мене повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання мною соціальної допомоги, компенсації та пільг, я зобов`язуюсь повідомити органи праці та соціального захисту населення. Про відмову в призначенні або припинення виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї мене попереджено». Попередження підписує заявник, зазначивши дату.

Відповідно до абзацу першого статті 22 Закону №2811-XII одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги.

Аналіз наведених положень Закону №2811-XII та Порядку №1751 дає підстави для висновку, що розмір допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, визначається з урахуванням таких виплат як пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога; їх отримання зменшує розмір зазначеної допомоги. При цьому обов`язок повідомити про такі виплати покладається на заявника. Так заявник зобов`язаний разом із заявою подати довідки про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує опікун чи піклувальник на дитину, а у разі призначення пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги пізніше поданої заяви про призначення (поновлення) допомоги - повідомити органи соціального захисту населення після виникнення обставин, які впливають на розмір. Про обов`язок повідомляти про наявність обставин, які впливають на розмір допомоги, заявник попереджений під підпис у заяві встановленої форми.

Абзацом другим статті 22 Закону №2811-XII встановлено, що суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

Як передбачено пунктом 49 Порядку №1751, якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення.

Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно; за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку.

Рішення органу, що призначає і виплачує державну допомогу сім`ям з дітьми, може бути оскаржено у порядку їх підлеглості у вищестоящі органи або у судовому порядку (пункт 50 Порядку №1751).

Отже, подання заявником документів із свідомо неправдивими відомостями, а так само неподання відомостей про обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, є окремими підставами для повернення надміру виплаченої суми допомоги. Обсяг коштів, які підлягають поверненню, визначається у рішенні органу соціального захисту населення, який повідомляє отримувача допомоги про спосіб повернення коштів.

Як уже зазначалося судом, після першого призначення допомоги у 2009 році заявник ОСОБА_1 періодично (один раз на рік) зверталася до відповідача за поновленням допомоги і заповнювала форму заяви.

З довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 17 грудня 2020 року №7432 (а.с.9) слідує, що з 08 листопада 2018 року ОСОБА_1 виплачується пенсія у зв`язку із втратою годувальника.

У заяві від 06 листопада 2018 року для поновлення допомоги відомості про отримання пенсії не зазначено, оскільки така ще не була призначена.

Призначення 08 листопада 2018 року пенсії є тією обставиною, яка має вплив на розмір допомоги, а тому ОСОБА_1 була зобов`язана повідомити про цей факт Департамент. Однак свій обов`язок вона не виконала, а подаючи 04 листопада 2019 року заяву про чергове поновлення допомоги, не повідомила про отримання пенсії (а.с.37-38).

На доводи позивача про наявність обов`язку самостійно перевіряти відомості про матеріальний стан заявника та отримувати відомості про розмір пенсії шляхом комунікації з органами Пенсійного фонду, суд зауважує, що відповідно до підпункту 5 пункту 27 Порядку №1751 використання відомостей про розмір пенсії, що надійшли від органів Пенсійного фонду України, можливе за умови, якщо посадовим особам органів соціального захисту відомо про одержання такої пенсії.

У розглядуваному випадку ОСОБА_1 про отримання з 08 листопада 2018 року пенсії не повідомляла.

Суд відхиляє і інші доводи ОСОБА_1 щодо недобросовісного виконання повноважень відповідачем та посадових обов`язків працівниками Департаменту.

Інструкція щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України 19 вересня 2006 року №345 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2006 року за №1098/12972; далі - Інструкція №345), визначає порядок оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органах міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - Управління), центрах по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Центр) та порядок взаємодії з цих питань зазначених органів з виконавчими органами міських, селищних і сільських рад (у тому числі об`єднаних територіальних громад) (далі - ОТГ) безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг.

Пунктом 1.2 глави 1 Інструкції №345 передбачено, що працівники Управління та уповноважені особи ОТГ повинні надавати громадянам і представникам підприємств, установ і організацій роз`яснення з питань призначення та виплати всіх видів соціальної допомоги, пільг та компенсацій, при потребі надавати їм допомогу в одержанні необхідних документів, довідок тощо від підприємств, установ і організацій та контролювати своєчасність їх подання.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.4 глави 2 Інструкції №345 прийняття документів охоплює, зокрема, перевірку правильності заповнення заяви та (у разі потреби) надання соціальної допомоги в її заповненні; перевірку правильності оформлення та повноти документів, що підтверджують право заявника на відповідні види допомоги. Заявника в обов`язковому порядку попереджають, що особистим підписом він підтверджує, що всі наведені відомості є повними і точними, що громадяни, зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), та члени їхніх сімей, які претендують на отримання соціальної допомоги, інших джерел доходів і натуральних надходжень не мають, що цим підписом заявник дає згоду на отримання Управлінням інформації, яка вимагається законодавством для призначення певного виду соціальної допомоги. Спеціаліст з прийому Управління / уповноважена особа ОТГ проводить співбесіду із заявником, перевіряє повноту заповнення заяви, декларації тощо, наявність необхідних документів та реєструє їх у Журналі реєстрації приймання заяв і документів для призначення усіх видів соціальної допомоги.

Зазначені положення не відміняють обов`язку заявника повідомити про отримані доходи. Зміст заяв, які подавала ОСОБА_1 починаючи з 2009 року, вказує на те, що вона була ознайомлена з порядком подання документів та про необхідність повідомлення відомостей про отримані доходи у вигляді аліментів, пенсії, державної допомоги, стипендії. Так у заявах відображені відомості про несплату аліментів батьками дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У заяві від листопада 2013 року позивач зазначала, що пенсію по втраті годувальника не оформляла, оскільки померла ОСОБА_5 (мати дитини) не мала страхового стажу. У заяві від 06 листопада 2018 року ОСОБА_1 вказано, що пенсію по втраті годувальника вона не оформляла (а.с.35-36).

Про отримання пенсії з 08 листопада 2018 року ОСОБА_1 повідомила Департамент 19 листопада 2020 року (а.с.40).

Суд відхиляє доводи про надання згоди на утримання переплати допомоги під психологічним тиском працівників Департаменту, оскільки матеріали справи не містять звернень з цього приводу до вищестоящих чи правоохоронних органів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що держава гарантує матеріальну підтримку сім`ям з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги на умовах та в порядку, визначеному Законом № 2811-XII та Порядком №1751. В свою чергу, на громадян, яким призначено таку допомогу, покладає обов`язки, зокрема, повідомляти про зміни всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги. Наслідком невиконання цього обов`язку є повернення надміру виплачених коштів отримувачем такої допомоги за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У цьому разі перерахунок допомоги є дією, яка передбачає приведення розміру допомоги до того, який підлягав виплаті відповідно до закону, та не є неправомірним втручанням у майнові права, оскільки держава встановила правила, за яких здійснюється повернення надміру виплачених коштів. Доведення умислу в діях громадян щодо неподання відомостей про обставини, що впливають на виплату державної допомоги, не вимагається; достатнім є встановлення цього факту.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі аналізу норм законодавства, наведеного вище, та обставин у справі, суд дійшов переконання, що отримання ОСОБА_1 пенсії у зв`язку із втратою годувальника є доходом, який впливає на розмір допомоги, а дії посадових осіб Департаменту щодо винесення рішення про визначення розміру надміру виплачених коштів відповідають цим нормам.

Як свідчать матеріали справи, після звернення ОСОБА_1 із цим позовом Департаментом 01 лютого 2021 року здійснено перерахунок допомоги за грудень 2020 року з урахуванням медичного висновку від 29 грудня 2020 року №261 та визначено новий обсяг надміру виплачених коштів в сумі 19193,26 грн, яка підлягає поверненню з наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги (а.с.45).

Суд вважає, що відповідач діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством, що свідчить про правомірність дій щодо перерахунку розміру допомоги на дітей, які знаходяться під опікою або піклуванням.

Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

За правилами, визначеними статтею 139 КАС України, підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, 4а, ідентифікаційний код юридичної особи 03191963) про визнання дій протиправними відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк