Справа № 2270/14181/11
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного казначейства України у м. Хмельницькому , Хмельницького міського відділу УМВСУ в Хмельницькій області , Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2021 року ОСОБА_1 до суду подано заяву від 01.03.2021 в якій заявлено відвід судді Петричковичу А.І., в якій, також просить постановити окрему ухвалу, накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень у розмірі 29 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян та зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено рішення, встановити строк для подачі звіту про виконання судового рішення до 07 березня 2021 року.

Щодо відводу судді Петричковича А.І. заявник вказує: " ... будь-яке прийняте ним в даній справі після 01 березня 2021 року є фраудаторним, оскільки він буде залучений до к/п №0000043 у якості пособника, та з моменту прийняття ним фраудаторного рішення 23 лютого 2021 року його участь в даній справі є фактичним катуванням правосуддя мене як споконвічного українця, що дає мені безумовні підстави для існування сумніву у його неупередженості і тому я заявляю йому відвід. Тому дану заяву для розгляду по суті прошу розподілити іншому судді цього суду.".

Відповідно до ч. 11 ст. 40 КАС України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Вирішуючи подану ОСОБА_1 . Заяву про відвід судді, суддя Петричкович А.І. зазначає та враховує наступне, і приходить до таких висновків.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України, передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

12.12.2011 Хмельницький окружний адміністративний суд (головуючий суддя Петричкович А.І.) постановою, яка залишена в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012, адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково, і зобов`язав Хмельницький міський відділ УМВСУ в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України ОСОБА_1 , який йому видати на руки ( арк. спр.31-33, 77-78, т.1).

ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржував, тому відповідно погодився з ним та не заявляв відвід головуючому, як під час розгляду справи, так і при вирішенні його численних заяв після прийняття рішення судом, що в тому числі свідчить про неупередженість судді Петричковича А.І.

Щодо "фраудаторного рішення 23 лютого 2021 року" (рішення суду не правочин), "к/п №0000043" та іншого вказаного у заяві про відвід, це не стосується судді Петричковича А.І. , так як є думками та намірами заявника, які є очевидно безпідставними.

Суддя Петричкович А.І. неодноразово вирішував заяви ОСОБА_1 , зокрема, щодо встановлення судового контролю та винесення окремої ухвали, які ним не оскаржувались.

Сумнів у неупередженості судді у зв`язку з вчиненням процесуальних дій та прийняття рішень у справі не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність суду, адже відповідно до ч.4 ст.36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Між тим, будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Петричковича А.І. в результаті розгляду заяви ОСОБА_1 , або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у його неупередженості з матеріалів та доводів заяви про відвід немає.

Частиною 4 ст. 40 КАС України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

Таким чином, приходжу до висновку про безпідставність заявленого відводу з підстави відсутності законних підстав для відводу, які визначені ст.36 КАС України, адже їх немає, і в тому числі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. При цьому, наступає наслідок визначений ч.2 ст.40 КАС України, а саме передача справи на виконання вимог ст.31 КАС України для визначення іншого судді, який прийме рішення щодо відводу судді Петричковича А.І., і зупинення провадження у справі при вирішенні інших питань, які ставить ОСОБА_1 у своїй заяві до часу вирішення цього питання.

Згідно з ч. 12 ст. 40 КАС України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 39, 40, 41, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Прийти до висновку про безпідставність заяви ОСОБА_1 від 01.03.2021 про відвід судді Петричковича А.І. у справі №2270/14181/11.

Зупинити провадження у справі №2270/14181/11 до часу вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід судді, іншим суддею.

Передати справу №2270/14181/11 для виконання вимог ст. 31 КАС України для визначення судді, який вирішить заяву ОСОБА_1 про відвід судді.

Копії ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім частини щодо зупинення провадження у справі до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повне судове рішення складене 04 березня 2021 року

Головуючий суддя А.І. Петричкович