Справа № 200/10666/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 р. Справа№200/10666/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «Фінансова компанія «АЛАНД» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (місцезнаходження: м. Київ, вулиця Окіпної Раїси, будинок №4А, офіс 35А), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «Фінансова компанія «АЛАНД» (, місцезнаходження: м. Київ, Голосіївський район, вулиця Саксаганського, будинок №14, офіс 301) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63212929.

15 грудня 2020 року позивач через відділ діловодства та документообігу суду надала заяву про зміну підстав позову. Свою позицію обґрунтувала тим, що 02.11.2020 року вона дізналась про постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.10.2020 року. Відповідно до цієї постанови вона є боржником, а стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», сума боргу складає 29115,03 грн. Вказала, що з 14.02.2008 року по теперішній час вона зареєстрована та проживає на території Великоновосілківського району Донецької області, майна на території м. Києва не має, а тому, на її думку, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63212929 з порушенням територіальності. Крім того, виконавчий напис нотаріусом було вчинено не на кредитному договорі посвідченому нотаріально, а на заявці №002-04090-271213 від 27.12.2013 року, тому вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, а отже не може бути прийнятий виконавцем до провадження.

14.12.2020 року відповідач засобами електронного зв`язку надав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що 05.10.2020 року до приватного виконавця звернулося ТОВ «ФК «Аланд» із заявою №20103742 від 30.09.2020 року про примусове виконання рішення, у якій просила відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №27721 від 08.09.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 26104,57 грн. У відповідності до ст.24,26 Закону України «Про виконавче провадження» 06.10.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63212929. Так, у виконавчому написі №27721 від 08.09.2020 року вказано місце проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 . Тобто, виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника знаходиться у межах виконавчого округу м. Києва. Додала, що при прийнятті виконавчого документа до виконання приватним нотаріусом було перевірено виконавчий напис на відповідність вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». При прийнятті виконавчого напису жодного порушення не виявлено та в результаті чого прийнято до виконання. Додала, що місце реєстрації не є підтвердженням того, що особа проживає за адресою, зазначеній саме у паспорті боржника та не є підтвердженням того, що позивач проживала на день відкриття виконавчого провадження саме в смт.Велика Новосілка Донецької області, оскільки норми законодавства вказують на те, що громадянин України має право вільно пересуватись на території України та обирати місце проживання без офіційної реєстрації.

Ухвалою суду від 07.12.2020 року відкрито провадження у справі №200/10666/20-а та призначено судове засідання на 15.12.2020 року о 09-30 год.

Ухвалою суду від 07.12.2020 року у задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні, яке призначене на 15.12.2020 року о 09-30 год. в режимі відеоконференції по справі №200/10666/20-а - відмовлено.

Ухвалою суду від 15.12.2020 року клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі - задоволено. Зупинено провадження по справі №200/10666/20-а до набрання законної сили судовим рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області у справі №220/1948/20.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року поновлено провадження у справі №200/10666/20-а. Призначено судове засідання на 03.03.2021 року.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 02.03.2021 року засобами електронного зв`язку надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи, передбачених статтею 205 КАС України не має, суд вважає за можливе розглянути заяву у порядку письмового провадження.

Розглянувши адміністративний позов, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Виконавчим написом від 08.09.2020 року №27721, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. звернуто стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Велика Новосілка, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце роботи невідоме, яка є боржником за кредитним договором 002-04090-271213 від 27.12.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 395/К від 20.04.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимог за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року є ТОВ «ФК «Аланд». Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Сума заборгованості складає 25604,57 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату у розмірі 500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 26104,57 грн. (а.с.69).

30.09.2020 року стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернулось до приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни із заявою про примусове виконання рішення, в якій просив відкрити за місцем проживання (пребування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за №27721від 08.09.2020 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 26104,57 грн. (а.с.67).

В заяві про примусове виконання рішення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Аланд» вказало, що місце реєстрації позивача: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 .

06.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. було відкрито виконавче провадження №63212929 на підставі виконавчого напису №27721, який видано 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості у розмірі 26104,57 грн. (а.с.80).

Позивач не погоджується з діями приватного виконавця округу міста Києва щодо відкриття виконавчого провадження №63212929, оскільки з 14.02.2008 року вона зареєстрована та проживає у Великоновосілківському районі Донецької області .

Позивач з 14.02.2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого 06.10.1998 року Великоновосілківським РВУМВС України в Донецькій області.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України від 02 лютого 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами частини 2 статті 5 Закону № 1404-VIII приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п.1 ч.2 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону № 1404-VIII право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України від 02.06.2016р. № 1403-VIII Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403-VIII) фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом № 1404-VIII.

За правилами ч.1, 2 ст.24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону № 1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону № 1404-VIII знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що і Закон № 1404-VIII, і Закон № 1403-VIII визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Отже, у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Згідно приписів п.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Пунктом 1 розділом ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, в редакції чинної у спірний період, (далі - Інструкція №512/5) визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 передбачено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ / копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює свою діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження для їх виконання, якщо не виявлено жодної з передбачених законом підстав для повернення виконавчого документу стягувачу та відмови у відкритті виконавчого провадження.

Слід зазначити, що ні Законом № 1404-VIII, ані Інструкцією № 512/5 не передбачено проведення приватним виконавцем виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 30.09.2020 року стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернувся до приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни із заявою про примусове виконання рішення, в якій просив відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за №27721 від 08.09.2020 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 26104,57 грн.

В заяві про примусове виконання рішення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Аланд» вказало, що місце реєстрації позивача: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач у відзиві на адміністративний позов зазначає, що саме зазначене у заяві про відкриття виконавчого провадження та виконавчому написі місце проживання боржника і було підставою для вчинення виконавчих дій, зокрема відкриття виконавчого провадження в окрузі міста Києва.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для задоволення вимог, оскільки відповідач діяв у відповідності до вимог ст.ст. 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на час відкриття виконавчого провадження не мав.

Суд звертає увагу на положення ст.24 Закону № 1404-VIII, за приписами якої право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить безпосередньо стягувачу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом 25.01.2019р. у справі №511/1342/17.

Крім того, позивачем у адміністративному позові зазначено про те, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено не на кредитному договорі посвідченому нотаріально, а на заявці №002-04090-271213 від 27.12.2013 року, тому, на її думку, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, а отже не може бути прийнятий виконавцем до провадження.

З цього приводу, суд зазначає, що у межах розгляду даної справи адміністративний суд не може надавати правову оцінку відповідному документу (виконавчому напису), оскільки порядок визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, встановлено у ЦПК України.

Наявне у матеріалах справи рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14.01.2021 року у справі №220/1948/20, яким визнано виконавчий напис нотаріуса, що вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за №27721 не може бути підставою для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63212929, оскільки на час прийняття спірної постанови відповідачем виконавчий напис нотаріуса №27721 від 08.09.2020 року не був скасований у встановленому законом порядку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню виконавче провадження підлягає закінченню (п.5 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII).

Бездіяльність відповідача з приводу не прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження позивачем не оскаржується та не є предметом розгляду даної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За статтею 90 КАСУ суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову у суду відсутні правові підстави для стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 205, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (місцезнаходження: м. Київ, вулиця Окіпної Раїси, будинок №4А, офіс 35А), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «Фінансова компанія «АЛАНД» (, місцезнаходження: м. Київ, Голосіївський район, вулиця Саксаганського, будинок №14, офіс 301) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63212929- відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлений у нарадчій кімнаті та підписаний 03.03.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая