Справа № 140/17600/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року ЛуцькСправа № 140/17600/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПМК-Трейд» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВПМК-Трейд» (далі ТзОВ «ВПМК-Трейд», позивач) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 20 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки контролюючого органу, викладені в акті фактичної перевірки № 18237/03-20-07-05/40768381 (бланк 000706) від 23.11.2020, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать чинному законодавству. Вказує, що при проведенні фактичної перевірки АЗС № 3 ТзОВ «ВПМК-Трейд» працівниками ГУ ДПС у Волинській області були порушені п.80.2. ст.80, п.82.3. ст.82, п.86.5. ст.86, п.52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Також зазначає, що на АЗС №3 за адресою: м. Луцьк вул. Звязківців, 1/А встановлено 4 резервуари для зберігання пального: резервуар № 1 для зберігання бензину А-95 Євро; резервуар № 2; резервуар № 3 для зберігання бензину А-92 Євро; резервуар № 4 для зберігання дизельного палива. При цьому, у резервуарі № 2, який значний період не використовується позивачем в технологічному виробничому процесі підприємства та не введений в експлуатацію, зберігається залишок бензину А-92, який знаходиться для збереження придатності даного резервуару. При знятті даних з РРО протягом 2019-2020 по даному резервуару не відображається ні приходу, ні розходу бензину А-92. Позивач вважає, що оскільки резервуар № 2 на вказаній АЗС декілька років не використовується в господарській діяльності підприємства, відпуск пального з цього резервуару не здійснюється та він не введений в експлуатацію, тому у нього відсутній обов`язок встановлювати на ньому витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники та вносити дані щодо нього в Єдиний державний реєстр, також він не зобов`язаний надавати до центрального органу виконавчої влади електронні документи, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального по вищевказаному недіючому резервуару, відтак застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 15.12.2020 № є безпідставним.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що в ході проведення фактичної перевірки встановлено, що ТзОВ «ВПМК-Трейд» на АЗС за адресою: м. Луцьк, вул. Зв`язківців, 1/А введений в експлуатацію резервуар, що розташований на акцизному складі (відображений в X-звіті РРО резервуар №02 по виду пального бензин А92), не обладнано рівнеміром-лічильником рівня пального у резервуарі та не внесено дані щодо нього в Єдиний державний реєстр витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, що є порушенням вимог пп.230.1.2 п.230.1 ст. 230 ПК України. У зв`язку з чим, відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.12.2020 № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 20 000,00 грн. Просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач вважає, що відзив відповідача не спростовує доводи, викладені у позовній заяві. Зазначив, що у Додатку до акта перевірки АЗС за адресою: м. Луцьк вул. Звязківців, 1/А про результати перевірки щодо руху палива перевіряючими було зафіксовано, що по резервуару № 2 залишок бензину А-95 складає 357,68 л, а також відмічено, що залишок пального знаходиться нижче заборної труби, що повністю виключає можливість експлуатації даного резервуара, і свідчить про те, що він не введений в експлуатацію. Просив позов задовольнити.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.01.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника ГУ ДПС у Волинській області про розгляд справи за участю сторін.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області про проведення перевірки від 12.11.2020 № 2421 та направлень на перевірку від 12.11.2020 №1969 та №1970 у період з 16.11.2020 по 23.11.2020 посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку автозаправочної станції (АЗС), що розташована за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул.Зв`язківців 1-А, суб`єкта господарювання ТзОВ «ВПМК-Трейд».

За результатами перевірки складено акт від 23.11.2020 бланк №000706, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та пп. 230.1.3., пп.230.1.2 ст. 230 ПК України.

Не погоджуючись з висновками, викладеними у вищезазначеному акті перевірки, позивач подав заперечення від 02.12.2020 до відповідача. Листом від 14.12.2020 №28424/10/03-20-07-05-10 ГУ ДПС у Волинській області повідомило ТзОВ «ВПМК-Трейд», що надані платником податків копії документів прийняті до уваги (стосуються порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»), але не спростовують висновки перевірки щодо порушення вимог пп.230.1.2, 230.1.3 п.230.1 ст. 230 ПК України.

15.12.2020 ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким за порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст. 230 ПК України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 20 000,00 грн.

Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п.80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2 ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.

Як слідує з наказу від 12.11.2020 № 2421, підставою проведення перевірки є пп. 80.2.2., 80.2.5, 80.2.6. п. 80.2 ст. 80 ПК України.

При цьому, норма пп. 80.2.5 дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 07.11.2019 по справі № 140/391/19.

Також ст. 61 ПК України визначено порядок податкового контролю та повноваження органів державної влади щодо його здійснення.

Згідно з п. 61.2 ст. 61 ПК України податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 62.1 ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статі 39 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 ПК України, передбачений термін податкова інформація для цілей оподаткування розуміється у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно з частиною другою цієї ж статті зазначеного Закону правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Отже, порядок збирання та використання податкової інформації регулюється ПК України, а в частині, яка ним не врегульована - іншими законодавчими актами.

Як передбачено пунктом 74.2 статті 74 ПК України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Отже, підпункт вказаної норми передбачає як підставу проведення фактичної перевірки, здійснення функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Таким чином, призначення перевірки є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень.

Відтак, суд відхиляє доводи позивача щодо відсутності підстав проведення перевірки.

Суд також вважає безпідставними посилання позивача на п.52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, якою установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), оскільки вказаною нормою також передбачено, що такий мораторій не поширюється на проведення фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами- лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Відповідно до п. 80.5 ст. 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки (абзац другий цього пункту).

Отже, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, зокрема фактичної, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж посадові особи контролюючого органу були допущені до перевірки, у подальшому предметом розгляду у суді може бути лише суть виявлених порушень податкового та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Такі висновки висловлені Верховним судом у справах №804/1113/16, №807/2062/17, № 140/391/19.

Що стосується виявленого в ході перевірки порушення позивачем вимог пп. 230.1.2., пп.230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, суд враховує наступне.

Так, перевіркою встановлено, що платником податку ТзОВ «ВПМК-Трейд» акцизний склад, АЗС за адресою: м. Луцьк вул. Звязківців, 1/А, зареєстровано у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового за уніфікованим номером акцизного складу 1010053.

Згідно довідки про розпорядника акцизного складу пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, за уніфікованим номером акцизного складу 1010053, ТзОВ «ВПМК-Трейд» надано інформацію щодо розташованих на акцизному складі пального 3 стаціонарних резервуарів та установлених на них рівномірів.

17.11.2020 на даній АЗС проведено зняття фактичних залишків пального на 4 резервуарах для зберігання пального, що розміщені на АЗС, в ході якого відхилень фактичних залишків пального з залишками запасів по обліку по 4 резервуарах, які відображені в Х-звіті, не встановлено.

Таким чином, ТзОВ «ВПМК-Трейд» на АЗС за адресою: м. Луцьк вул. Зв`язківців, 1/А введений в експлуатацію резервуар, що розташований на акцизному складі (відображений в Х-звіті РРО резервуар № 02 по виду пального бензин А-92) не обладнано рівнеміром лічильником рівня пального у резервуарі та не внесено дані щодо нього в Єдиний державний реєстр витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарів рівнеміра-лічильника, чим порушено пп. 230.1.2, п.230.1. ст. 230 ПК України.

Крім того, згідно інформаційної бази даних «Податковий облік» надані ТзОВ «ВПМК-Трейд» довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального по акцизному складі містять інформацію за показниками трьох рівнемірів.

Отже, ТзОВ «ВПМК-Трейд» не забезпечено з вини розпорядника акцизного складу надання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального по резервуару (відображений в Х-звіті РРО резервуар № 02 по виду пального бензин А-92) за період з 01.04.2020 по 22.11.2020 в кількості 236 днів, чим порушено пп. 230.1.3., п.230.1. ст. 230 ПК України.

Відповідно до абз. б пп. 14.1.6. п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що акцизний склад це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

В свою чергу підпунктом 14.1.224 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Відповідно до ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900128 від 01.07.2019 терміном дії з 01.07.2019 по 01.07.2024 позивач здійснює роздрібну торгівлю пальним за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Звязківців, 1/А, АЗС №3.

Згідно з п. 230.1. ст. 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 ПК України передбачено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Згідно пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що акцизні склади, на території яких здійснюється, в тому числі зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі. При цьому, розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів.

Відповідно до вимог ст. 230 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці.

З пояснень позивача, викладених у заявах по суті справи, слідує, що на АЗС за адресою: м. Луцьк вул. Звязківців, 1/А встановлено 4 резервуари для зберігання пального: резервуар № 1 для зберігання бензину А-95 Євро; резервуар № 2; резервуар № 3 для зберігання бензину А-92 Євро; резервуар № 4 для зберігання дизельного палива. При цьому, у резервуарі № 2, який значний період не використовується ТзОВ «ВПМК-Трейд» в технологічному виробничому процесі підприємства та не введений в експлуатацію, зберігається залишок бензину А-92, який знаходиться для збереження придатності даного резервуару. При цьому, при знятті даних з РРО протягом 2019-2020 по даному резервуару не відображається ні приходу, ні розходу бензину А-92. Позивач вважає, що оскільки резервуар № 2 на вказаній АЗС декілька років не використовується в господарській діяльності підприємства, відпуск пального з цього резервуару не здійснюється та він не введений в експлуатацію, тому у ТзОВ «ВПМК-Трейд» відсутній обов`язок встановлювати на ньому витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники та вносити дані щодо нього в Єдиний державний реєстр, також він не зобов`язаний надавати до центрального органу виконавчої влади електронні документи, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального по вищевказаному недіючому резервуару.

Однак, суд вважає необґрунтованими такі доводи позивача з огляду на таке.

В ході проведення перевірки 17.11.2020 на даній АЗС було проведено зняття фактичних залишків пального на 4 резервуарах для зберігання пального, що розміщені на АЗС, в ході якого відхилень фактичних залишків пального з залишками запасів по обліку по 4 резервуарах, які відображені в Х-звіті, не встановлено. Відповідачем на підтвердження вказаних обставин надано суду Додаток до акта перевірки АЗС за адресою: м. Луцьк вул. Звязківців, 1/А про результати перевірки щодо руху палива.

У матеріалах справи також наявні надані позивачем контролюючому органу Х-звіти РРО за 23.11.2020 №1347, за 17.11.2020 №1341, за 16.11.2020 № 1340, у яких відображено 4 резервуари із зазначенням залишків пального.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» Реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

фіскальний звіт - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звіт) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що застосовується для реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, який містить дані про виконані операції з початку робочої зміни касира.

Денний звіт - це документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Електронний фіскальний звіт - це: а) документ, створений реєстратором розрахункових операцій, який переведено у фіскальний режим роботи, що містить дані фіскального звіту, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити фіскального звіту за встановленою формою; б) документ, створений програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані фіскального звіту, зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити фіскального звіту за встановленою формою.

Оскільки резервуар № 2, що розташований на акцизному складі - АЗС за адресою: м. Луцьк вул. Звязківців, 1/А є таким, що підключений до РРО, вказана обставина підтверджується Х-звітами, відтак суд вважає, що вказаний вище резервуар був введений в експлуатацію.

При цьому, посилання позивача на те, що резервуар № 2 значний період не використовується ТзОВ «ВПМК-Трейд» в технологічному виробничому процесі, відпуск пального з цього резервуару не здійснюється, залишок пального у даному резервуарі знаходиться нижче заборної труби, що, на думку позивача, повністю виключає можливість експлуатації даного резервуара, суд не бере до уваги, оскільки такі обставини не свідчать про те, що вказаний резервуар не був введений в експлуатацію/виведений з експлуатації, доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що резервуар № 02 для зберігання пального, який встановлений на АЗС за адресою: м. Луцьк вул. Звязківців, 1/А повинен бути обладнаний рівнемірем-лічильником та дані щодо нього повинні бути внесенні в Єдиний державний реєстр витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Відповідно до п. 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами- лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:

1) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яка перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 01.07.2019;

2) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 01.10.2019;

3) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 01.01.2020.

Тобто при визначенні загальної місткості розташованих на акцизному складі резервуарів беруться до уваги стаціонарні споруди або ємності, які призначені для здійснення операцій, що передбачають фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального чи/або фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне та його зберігання, при цьому акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Відповідальність за порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах передбачена ст. 128-1 ПК України.

Згідно п. 128-1.1 цієї статті необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Таким чином, враховуючи обов`язок ТзОВ «ВПМК-Трейд» як розпорядника акцизного складу обладнати резервуар № 2, який встановлений на АЗС за адресою: м. Луцьк вул. Звязківців, 1/А рівнемірем-лічильником та внести дані щодо нього в Єдиний державний реєстр витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, та встановленим перевіркою фактом невиконання вказаного обов`язку, тому суд дійшов висновку, що контролюючим органом правомірно застосовано до позивача фінансові санкції за відповідне порушення податкового законодавства.

Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення від 15.12.2020 № є такими, що ґрунтується на нормах закону, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко